DAGEN DA MIKKEL FORSVANT
"Gud, gi meg sinnsro til å godta det jeg ikke kan forandre,
mot til å forandre det jeg kan, og visdom til å se forskjellen.
Gud, gi meg sinnsro til å godta det jeg ikke kan forandre,
mot til å forandre det jeg..."
ELEVLEGITIMASJON - MADS NIELSEN
Tronte.
Jeg...
Det er meg, Peter.
Jeg...
Det er noe her du burde se.
Det gjelder sønnen din.
Nei, ikke Ulrich.
Mads.
Hvordan er det...
Det er umulig.
Plutselig var han bare der.
Mads.
Det kommer noen.
Tronte.
Claudia?
Peter.
Jeg har mye å forklare dere.
Men først må vi ta med Mads til stedet han må bli funnet.
Vi har ikke mye tid.
NETFLIX PRESENTERER
EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
ALFA OG OMEGA
Unnskyld.
Jeg har vært så dum.
Siden Mikkel forsvant...
Jeg kjenner ikke igjen meg selv lenger.
Det gjør ingenting, ok?
Det går bra.
Du vet jo hvor han er.
Som regel kommer han tilbake etter noen timer.
Han har aldri vært borte så lenge før.
Har Ulrich Nielsen vært her igjen?
Nei. Ikke hva jeg vet.
Bare på lørdag, da han angrep Herr Doppler.
Som om din svigerfar har noe med saken å gjøre.
Visste du om det?
Hva da?
Gutten fra framtiden.
Du visste om det.
Dette er til deg.
ÅPNES IKKE FØR DEN 4. NOV., KL. 22.13
-Det er umulig. -Hva da?
Jeg brant det opp.
Hvor lenge har du visst om det?
Jeg har nok alltid visst det.
Da faren din kom til meg...
Var han en forvirret liten gutt.
Jeg trodde bare at han hadde livlig fantasi.
At han hadde opplevd noe fælt som han ikke klarte å takle.
Han sa til meg...
At han kom fra framtiden.
Jeg trodde ham ikke.
Hvis du visste om det...
Hvorfor stanset du det ikke?
Jeg visste ikke at han skulle ta livet sitt.
Du kunne ha reddet Mikkel!
Jeg har en farmor til, som er rektor på skolen min.
Mannen hennes, som knuller min mor, leter etter sønnen sin, som er min far!
For noen dager siden kysset jeg tanten min.
Og det sprø er...
At det ikke er noe merkelig med dem.
De er vanlige.
Det er jeg som er rar.
Jeg tror alt...
...uansett hvor unormalt
eller uvanlig det er, har en årsak.
Hvordan skulle vi kunne leke Gud?
Fortiden tilhører fortiden.
Men du lever her og nå.
Hvem vet hva framtiden fører med seg?
Jeg vil bare at alt blir normalt igjen.
Som barn var Houdinis eneste drøm å bli tryllekunstner.
Har du samme drøm?
Men det jeg vil trylle, er umulig.
Hva da?
Å endelig våkne.
Kjenner du til Mester Zhuangs paradoks?
"Jeg drømte jeg var en sommerfugl.
Nå har jeg våknet og vet ikke lenger om jeg er et menneske
som nettopp drømte at jeg var en sommerfugl...
Eller om jeg er en sommerfugl som nå drømmer
at jeg er et menneske."
Hva er du?
Et menneske eller en sommerfugl?
Kanskje jeg er begge.
Mitt navn er Egon Tiedemann.
Vi kan kanskje begynne med at du sier hva du heter.
Tiedemann?
Egon? Ja...
Selvsagt.
"Mitt eneste mål, er å ta mange liv.
Jo flere, dess bedre."
-Er du satanist? -Satanist?
Nei, jeg er politi.
Politi?
Det er en låt fra 80-tallet.
Jeg kan avsløre at du ikke kommer til å like den.
Se inn i kameraet.
Hvorfor drepte du barna?
Jeg drepte dem ikke. Jeg prøvde å redde dem.
Hva gjorde du med Helge?
Han lever fortsatt.
Ellers ville ikke barna vært døde.
Hvor er Helge nå?
-Hvor er han? -Jeg kan forandre det.
Jeg kan gjøre så det aldri skjer, men da må jeg ut herfra.
Se inn i kameraet.
Nei.
Vet du hva man gjør med barnemordere her?
Din dumme, jævla idiot!
Horisonten din når ikke lenger enn denne drittbyen.
Slipp meg. Slipp meg!
Drikker du allerede, eller kom det først da din kone forlot deg,
og du innså hvor patetisk og ynkelig du var?
Slipp meg!
La meg gå.
Slipp meg.
Slipp meg ut til min sønn.
La meg finne min sønn.
Jeg ventet på deg. På torsdag.
-Ja, faen... Unnskyld. -Hva da "faen"?
Jeg har ikke sagt til noen at du var på galehus.
Jeg løy for din skyld. Frankrike, baguetter...
Men du ljuger ganske bra selv.
Du trenger ikke meg.
Martha fortalte alt.
-Det skjedde bare. Jeg ville ikke... -Hva ville du ikke?
Svike meg? Ljuge for meg?
Rote med kjæresten min?
Du er en jævla dritt!
Akkurat som faren din.
Hva faen gjør dere?
Er dere helt sprø?
Aldri kom hit igjen!
Stikk!
Har du reparert den?
Den der er din.
Denne er min.
Den bygget jeg for flere år siden.
Det er et likt apparat,
men ikke i samme stand.
Du forstår...
Det er som om man
samtidig kunne betrakte begynnelsen og slutten på noe.
Et øyeblikk.
Denne saken...
Den sender ut et slags signal.
En elektromagnetisk impuls.
Som om den vil kommunisere med noe.
Og se på dette.
Denne blokken har aldri snurret.
Den var med på tegningen, men jeg forsto ikke hvorfor.
Denne saken kommuniserer med apparatet.
Det er ikke bare fortiden som påvirker framtiden.
Framtiden påvirker også fortiden.
Du forstår...
Om du ikke hadde vist meg hvordan apparatet ser ut i framtiden,
ville jeg ikke kunnet bygge det.
Et paradoks.
Disse innsatsene fantes heller ikke.
Jeg vet ikke hvordan de skal brukes.
Hva er det der?
Cesium-137.
En radioaktiv isotop av cesium.
Apparatet genererer et Higgs-felt.
Det øker cesiumets masse...
…gjennom hvis en elektromagnetisk impuls
imploderer til et svart hull.
Det samme må ha skjedd ved uhellet i kjernekraftverket.
Hvorfor bestemte du deg for å hjelpe meg?
Hvorfor?
Det er et viktig ord.
Hvorfor bestemmer vi oss for én ting, men ikke for en annen?
Men spiller det noen rolle om beslutningen avhenger av
en konsekvens av en rekke kausale ledd,
eller om det skaper en ubestembar følelse hos meg?
Kanskje konsentreres hele mitt liv til akkurat dette øyeblikket.
Kanskje jeg er en bit i et puslespill
som jeg verken forstår…
…eller kan påvirke.
Si meg...
Hvordan er det i framtiden?
Jeg håper at den i morgen er helt annerledes enn i dag.
Faren din ble vel kidnappet da han var liten?
Vet du nøyaktig når det var?
Jeg...
Kan vi snakke sammen?
-Jeg må fortelle deg noe... -Når nøyaktig var det? 1953? 1954?
På høsten 1953.
1953.
For nøyaktig 66 år siden.
To ganger 33.
-Alt henger sammen. -Charlotte...
Jeg må snakke med deg.
Senere. Jeg må legge på.
Kan jeg hjelpe deg?
Leter du etter meg?
Du må slutte.
Hva må jeg slutte med?
Han utnytter deg.
Alt han lover, er løgn.
Jeg tror du forveksler meg med noen andre.
"Jeg tror du forveksler meg med noen andre."
Det har jeg allerede sagt en gang.
Alt Noah sier, er løgn.
Han er ikke utvalgt.
Du er ikke utvalgt.
Han vil ikke redde verden fra ondskapen.
Han er ondskapen.
I dag er dagen.
Begynnelsen og slutten.
Ikke begå samme feil som jeg begikk.
Du må slutte.
Du må slutte!
Jeg må slutte!
Hva har hendt?
Jeg havnet i slagsmål.
Hva?
Med hvem?
Det er ikke så viktig.
Hva er ikke så viktig?
Alt kommer til å bli bra.
Jeg glemte noe på skolen.
Ikke vær redd. Alt kommer til å bli bra.
Charlotte spurte meg om hytten.
Og om Helge.
Om hva som skjedde i 1953.
Noen timer til, så er det over.
Mads kommer til å leve.
Tror du henne?
Alt det hun sa, har skjedd de siste åtte dagene.
Akkurat slik det står her.
Men hvorfor er halvparten av sidene revet ut?
Hva skjer etter i dag?
Etter i dag blir alt nytt.
Men om Gud ikke finnes...
…hvorfor tror vi da på en løgn?
Fordi vi foretrekker løgner framfor smerten.
For mange år siden, da jeg fortsatt var en liten gutt,
kom en fremmed til oss.
Han så ut til å komme fra krigen.
Han pratet ikke mye.
I øynene hans var det en tristhet
som man iblant kan se hos dem som ønsker å dø, men ikke kan.
Han fikk et rom hos oss.
Rommet ved siden av mitt.
Iblant hørte jeg ham snakke i søvne.
Forvirrede ord.
Men én natt var han plutselig helt klar.
Han stod i gangen
med vidåpne øyne og sa:
"Intet er forgjeves.
Ikke et eneste åndedrag.
Ikke et eneste steg eller ord.
Ingen smerte.
Den utvalgtes evigvarende mirakel."
Jeg forsto ikke ordene hans.
Først senere, da smerten kom til meg...
…forsto jeg hva han mente.
At ingen av de forferdelige tingene som hender oss, er forgjeves.
Slipp meg ut til sønnen min!
At de gjør oss til dem vi er.
At det er de som gir oss all vår styrke.
Smerten din har skapt deg, Helge.
Men den har ikke lenger noen makt over deg.
Hvem står for tur?
Jonas Kahnwald.
Han kommer til å få det bra. Ikke vær redd.
Du kan gjerne få besøke ham.
Jeg skal ta deg med til ditt nye hjem.
Det er mange andre barn der.
-Hører du meg? -Kom.
Kom.
Vet du hva? Jeg har bestemt meg. Jeg vil adoptere ham
og gjerne være formynderen hans under selve adopsjonsprosessen.
Det er ikke så enkelt.
Jeg har referanser. Jeg eier et hus.
-Jeg... -Det er en ganske komplisert prosess.
Jeg vet det. Det virker kanskje lite gjennomtenkt.
Men det er det ikke.
-Jeg kan ikke på stående fot... -Gutten liker meg.
Han stoler på meg.
Jeg er den eneste personen som får komme nær ham.
Og jeg...
Jeg liker ham også.
Hvilken dag er det i dag?
-Den tolvte. -Hvilket år?
1986.
Kommer du herfra?
Hva gjør du her?
Jeg henter tilbake noen fra de døde.
Hvordan funker det?
Vanskelig å forklare.
Kan du hente tilbake disse?
Nei, man må hente dem når de er yngre...
Da er de jo ikke døde ennå.
Det endrer ikke at de kommer til å dø.
Du fantaserer.
Kanskje det.
"Helge Doppler, ni år gammel.
Forsvant 10. november 1953.
Kidnappingen knyttes til en ukjent person."
Side fem.
ER DENNE MANNEN EN BARNEMORDER?
La meg gå. Vær så snill.
Vær så snill å la meg gå.
Hvor er Helge?
Vil du ikke snakke?
Jeg skal få deg til å snakke!
Hvem er du?
Du trenger ikke være redd.
Hei! Hva er det som skjer?
Hva er dette?
Hvorfor låste du meg inn?
Det var ikke meg. Det var Noah.
Hvem er Noah?
Hvor er jeg? Hva er dette?
Dette er en slags prototype av en tidsmaskin.
Du er forsøkskaninen.
Passasjen i grotten ligger rett under denne bunkeren.
Når den er åpen, stråler energien gjennom rommet.
Men den må forsterkes.
Ingen DeLorean. Ingen spraking og røyk.
Den første tidsmaskinen er en bunker med fire vegger.
Men den fungerer ikke helt ennå.
-Slipp meg ut herfra. -Det kan jeg ikke.
Det er eneste måten å gjøre alt normalt igjen på.
Hvem er du?
Vet du ikke det?
Brevet.
Du brant det opp.
Allikevel finnes det fortsatt.
Du kommer til å bære med deg brevet i enda 33 år
før du gir det videre.
Til deg selv.
Jeg er deg.
Jeg heter Jonas Kahnwald.
Jeg sendte brevet til deg.
Eller burde jeg si "til meg"?
Alt du opplever, har jeg alt opplevd.
Akkurat som deg brente jeg brevet og fikk det tilbake av vår farmor.
Jeg har allerede hatt denne samtalen, men da sto jeg på andre siden.
Vi tror vi er frie, men det er vi ikke.
Vi følger alltid samme vei. Om og om igjen.
Det er helt sjukt!
Det er jo helt vanvittig!
Du kan bestemme deg for å slippe meg ut!
Kom igjen, slipp meg ut!
Jeg trodde lenge at det var sjukt. At jeg var gal.
Men jeg kan ikke slippe deg ut, for da blir du ikke den jeg er nå.
Om jeg forandrer fortiden min, forandrer jeg også min nåtid.
Og da kan jeg ikke ødelegge dette hullet for alltid.
Hvorfor kysset du Martha?
Vi er ikke frie i det vi gjør, fordi vi ikke er frie i det vi vil.
Vi når ikke inn til det som ligger dypt inni oss.
Slutt.
Vær så snill, slutt.
Jeg vil ha tilbake Mikkel. Jeg vil at alt blir normalt.
Jeg vil at denne sjuke dritten tar slutt!
Det vil du fortsatt. 33 år senere.
Jeg vil fortsatt det.
Men Mikkel...
Faren vår er bare en liten del av det enorme såret.
Jeg har sett ting intet menneske burde behøve å se.
Jeg er lei for det.
Vent.
Slutt!
Det var bare for et øyeblikk Så fortsetter natten
På en måte begynner framtiden Et sted, en gang
Jeg vil ikke vente
Bare de modige våger å elske Tvil ikke
Vi glider fram på ildhjul Mot framtiden gjennom natten
TORSDAG 13. NOVEMBER 1986: ALVORLIG BILULYKKE I KRYSS
Kom til hytta. Vi må snakke sammen. Peter.
KONTAKT MED E PÅ SKOGSVEIEN. HVA VIL NOAH?
Snart tar alt sin begynnelse.
Den eldre Jonas kommer til å ødelegge hullet, men...
Han vet ikke at det er han som skaper det,
så det i det hele tatt eksisterer.
Et paradoks.
Cesiumet i den ubrukelige maskinen hans finnes ikke der for å ødelegge hullet.
Det finnes der for at det skal kunne oppstå.
Han tror han er frelseren.
Men Claudia løy for ham.
De fleste mennesker er bare bønder på et sjakkbrett.
De styres av en fremmed hånd.
De lever bare for å ofres for et høyere mål.
Jonas, Mikkel og barna...
De er bare uheldige, men nødvendige sjakkbrikker...
I en evig krig mellom godt og ondt.
Det finnes to grupper som kjemper om herredømmet over tidsreisende.
Lys og skygge.
Vi tilhører lyset.
Glem ikke det.
Selv om en del av det vi gjør, har mørke i seg.
Men en seier kan aldri oppnås uten offer.
Så lenge vi er i denne tidsslyngen,
må vi som vet, sørge for at hvert steg
utføres nøyaktig som tidligere.
Uansett hvor umenneskelig det virker, eller hvilke offer det krever av oss.
Men tro meg. Det er de andre som virkelig er umenneskelige.
De har mistet all menneskelighet. De tilhører skyggene.
Din mormor Claudia tilfører skyggene.
Stol aldri på henne...
Uansett hva hun sier.
EN REISE I TIDEN
Jonas stolte på henne og kommer aldri til å stole på henne igjen.
Jonas tror at han vil forandre alt.
Han er ikke noe annet enn marionettdukken hennes.
Han fortjener ikke bedre.
Tiden er en uendelig spilleplan.
Millioner av tannhjul som hakker i hverandre.
Bare den som har tålmodighet, kommer alltid til å seire.
Men vår tid kommer.
Vi skal befri menneskene fra sin uselvstendighet.
Fra smerten.
Men du må være sterk.
Klarer du det?
Tiden er inne.
EN REISE I TIDEN H.G. TANNHAUS
MORSDAG 1986
En, to...
En, to, tre...
Hallo! Opp med hendene!
Ned på bakken!
Hvem er dere?
Hvor er jeg?
Hvilket år er det?
Velkommen til framtiden.
Tekst: Marie Wisur Lofthus