DAGEN DÅ MIKKEL FÖRSVANN
Ge mig sinnesro att acceptera det jag inte kan förändra,
mod att förändra det jag kan och förstånd att inse skillnaden.
Ge mig sinnesro att acceptera det jag inte kan förändra,
mod att förändra det jag...
SKOLLEGITIMATION - MADS NIELSEN
Tronte.
Jag...
Det är jag, Peter.
Jag...
Det finns nåt här som du borde se.
Det rör din son.
Nej, inte Ulrich.
Mads.
Hur är det...
Det är omöjligt.
Plötsligt var han bara där.
Mads.
Det kommer nån.
Tronte.
Claudia?
Peter.
Jag har massor att förklara för er.
Men först måste vi ta Mads till den plats där han ska hittas.
Det är bråttom.
NETFLIX PRESENTERAR
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
ALFA OCH OMEGA
12 NOVEMBER 2019
Förlåt.
Jag gjorde bort mig.
Sen Mikkel försvann...
Jag känner inte igen mig själv längre.
Det gör inget, okej?
Det är lugnt.
Ni vet ju hur han är. Oftast återvänder han efter några timmar.
Han har aldrig varit borta så här länge.
Har Ulrich Nielsen varit här igen?
Nej. Inte vad jag vet.
Bara i lördags när han angrep herr Doppler.
Som om din svärfar vore inblandad.
Visste du om det?
Vad då?
Pojken från framtiden.
Du visste om det.
Till dig.
ÖPPNAS INTE FÖRE DEN 4 NOV. KL. 22.13
-Det är omöjligt. -Vad då?
Jag brände upp det.
Hur länge har du vetat om det?
Jag har nog alltid vetat det.
När din pappa kom till mig...
...var han en liten förvirrad pojke.
Jag trodde bara att han hade livlig fantasi.
Att nåt hemskt hade hänt honom som han inte kunde hantera.
Han sa till mig...
...att han kom från framtiden.
Jag trodde inte honom.
Om du visste om det...
Varför stoppade du då inte det?
Jag visste inte att han skulle ta livet av sig.
Du kunde ha räddat Mikkel!
Jag har en farmor till som är rektor på min skola.
Hennes man, som knullar min mamma, letar efter sin son, som är min pappa!
För några dar sen kysste jag min faster.
Och det knäppa är...
...att det inte är nåt konstigt med dem.
De är okej.
Det är jag som är konstig.
Jag tror att allt...
...oavsett hur onormalt
eller hur ovanligt det ter sig sker av en orsak.
Hur skulle vi kunna leka Gud?
Det förflutna tillhör det förflutna.
Men du lever här och nu.
Vem vet vad framtiden för med sig?
Jag vill bara att allt blir normalt igen.
Som barn var Houdinis enda dröm att bli trollkarl.
Har du samma dröm?
Ja.
Men det jag vill trolla är omöjligt.
Vad då?
Att äntligen vakna.
Känner du till Mästare Zhuangs paradox?
"Jag drömde att jag var en fjäril.
Nu har jag vaknat och vet inte om jag är en människa
som precis drömde att jag var en fjäril...
...eller om jag är en fjäril som drömmer
att jag är en människa."
Vad är du?
En människa eller en fjäril?
Jag kanske är båda.
Mitt namn är Egon Tiedemann.
Vi kanske ska börja med ert namn.
Tiedemann?
Egon? Okej...
Självklart.
"Mitt enda mål är att ta många liv.
Ju fler, desto bättre mår jag."
-Är ni satanist? -Satanist?
Nej, jag är polis.
Polis?
Det är en låt från 80-talet.
Jag kan avslöja att ni kommer att ogilla den.
Titta in i kameran.
Varför dödade ni barnen?
Jag dödade dem inte utan försökte rädda dem.
Vad gjorde ni med Helge?
Han lever fortfarande.
Annars skulle barnen inte vara döda.
Var är Helge nu?
-Var är han? -Jag kan förändra det.
Jag kan göra så att det inte händer, men då måste jag ut härifrån.
Titta in i kameran.
Titta in i kameran!
Nej.
Vet ni vad man gör med barnamördare?
Din korkade idiot.
Du är lika inskränkt som alla i den här skitstaden.
Släpp mig!
Dricker du redan, eller började du först när din fru lämnade dig
och du märkte hur patetisk och ynklig du var?
Släpp mig!
Släpp ut mig!
Släpp ut mig till min son.
Jag letar efter min son.
Jag väntade på dig. I torsdags.
-Ja, fan... Ledsen. -Vad då "fan"?
Jag sa inte att du var på dårhus.
Jag ljög för din skull. Frankrike, baguetter...
Men du ljuger också rätt bra.
Du behöver inte mig.
Martha berättade allt.
-Det hände bara. Jag ville inte... -Vad ville du inte?!
Svika mig? Ljuga för mig?
Hångla med min flickvän?
Du är en jävla skit!
Precis som din pappa.
Vad fan gör ni?!
Är ni helt galna?
Kom aldrig hit igen!
Stick!
Har ni reparerat den?
Det där är er.
Den här är min.
Jag byggde den för flera år sen.
Det är en likadan apparat,
men inte i samma skick.
Ni förstår...
Det är som om man
samtidigt kunde betrakta nåntings början och slut.
Ett ögonblick.
Den här saken...
Den sänder ut en sorts signal.
En elektromagnetisk impuls.
Som om den vill kommunicera med nåt.
Och se på det här.
Det här blocket har aldrig snurrat.
Det var med på ritningen, men jag förstod inte varför.
Den här saken kommunicerar med apparaten.
Det är inte bara det förflutna som påverkar framtiden.
Även framtiden påverkar det förflutna.
Ni förstår...
Om ni inte hade visat mig hur apparaten ser ut i framtiden
skulle jag inte ha kunnat bygga den.
En paradox.
De här insatserna fanns inte heller.
Jag vet inte hur de ska användas.
Vad är det där?
Cesium-137.
En radioaktiv isotop av cesium.
Apparaten genererar ett Higgsfält.
Det ökar cesiumets massa...
...varigenom en elektromagnetisk impuls
imploderar till ett svart hål.
Samma sak måste ha skett vid incidenten i kärnkraftverket.
Varför bestämde ni er för att hjälpa mig?
Varför?
Det är ett viktigt ord.
Varför beslutar vi oss för en sak, och inte för en annan?
Men spelar det nån roll om beslutet beror på
en konsekvens av en rad kausala sammanlänkningar
eller om det skapar en obestämbar känsla hos mig?
Kanske koncentreras hela mitt liv till just det här ögonblicket.
Jag kanske är en bit i ett pussel
som jag varken förstår
eller kan påverka.
Säg mig...
Hur är det i framtiden?
Jag hoppas att den har förändrats i morgon.
Ja?
Din pappa blev kidnappad som liten.
Vet du exakt när?
Jag...
Kan vi talas vid?
-Jag måste berätta nåt... -När exakt var det? 1953? 1954?
På hösten 1953.
1953.
För exakt 66 år sen.
Två gånger 33.
-Allt hänger ihop. -Charlotte...
Jag måste prata med dig.
Senare. Jag måste vidare.
Kan jag hjälpa er?
Söker ni mig?
Du måste sluta.
Vad måste jag sluta med?
Han utnyttjar dig.
Allt han lovar är lögner.
Ni förväxlar visst mig med nån annan.
"Ni förväxlar visst mig med nån annan."
Det har jag redan sagt en gång.
Allt det Noah säger är lögn.
Han är inte utvald.
Du är inte utvald.
Han vill inte rädda världen från ondskan.
Han är ondskan.
Det händer i dag.
Början och slutet.
Begå inte samma misstag som jag begick.
Du måste sluta.
Du måste sluta!
Jag måste sluta...
Vad har hänt?
Jag hamnade i slagsmål.
Vad? Med vem?
Det är inte så viktigt.
Vadå, inte viktigt?
Allt kommer att bli bra.
Jag glömde en grej i skolan.
Oroa dig inte. Allt kommer att bli bra, mamma.
Charlotte frågade mig om stugan.
Och om Helge.
Om vad som hände 1953.
Några timmar till, sen är det över.
Mads kommer att leva.
Tror du henne?
Allt det hon sa har hänt de senaste åtta dagarna.
Precis så som det står här.
Men varför är hälften av sidorna utrivna?
Vad händer efter i dag?
Efter i dag blir allt nytt.
Men om Gud inte finns...
...varför tror vi då på en lögn?
Eftersom vi föredrar lögner framför smärtan.
För många år sen, när jag var liten,
kom det en främling till oss.
Han såg ut att ha varit med i ett krig.
Han pratade inte mycket.
I hans ögon fanns det en sorts sorgsenhet
som man ibland kan se hos dem som vill dö, men inte kan.
Han fick ett rum hos oss.
Rummet bredvid mitt.
Och ibland hörde jag honom tala i sömnen.
Förvirrade ord.
Men en natt var han plötsligt helt tydlig.
Han stod i hallen
med ögonen vidöppna och sa:
"Inget är förgäves."
"Inte ett enda andetag.
Inte ett enda steg eller ord.
Ingen smärta.
Den utvaldes evigt varande mirakel."
Jag förstod inte hans ord.
Först senare, när smärtan kom till mig...
...förstod jag vad han menade.
Att ingen av de fasansfulla saker som händer oss är förgäves.
Släpp ut mig!
Att de gör oss till dem vi är.
Att de ger oss all vår styrka.
Din smärta har skapat dig, Helge.
Men den har inte längre nån makt över dig.
Vem står näst på tur?
Jonas Kahnwald.
Han kommer att bli bra. Oroa er inte.
Ni får gärna besöka honom.
Jag ska ta dig till ditt nya hem.
Det finns många andra barn där.
-Hör du mig? -Kom.
Kom.
Vet ni vad? Jag har bestämt mig. Jag vill adoptera honom
och gärna vara hans förmyndare under adoptionsförfarandet.
Så enkelt är det inte.
Jag har referenser. Jag äger ett hus.
-Jag... -Det är en komplicerad process.
Jag vet. Det förefaller kanske lite ogenomtänkt.
Men det är det inte.
-Jag kan inte på stående fot... -Pojken tycker om mig.
Han litar på mig.
Jag är den enda person som får komma nära honom.
Och jag...
Jag tycker om honom också.
Vad är det för dag i dag?
-Den 12:e. -Vilket år?
1986.
Kommer du härifrån?
Vad gör du här?
Jag hämtar nån från de döda.
Hur fungerar det?
Det är svårt att förklara.
Kan du hämta tillbaka de här?
Nej, man måste hämta dem när de är yngre...
Då är de ju inte döda.
Men de kommer att dö.
Du yrar.
Kanske det.
"Helge Doppler, nio år gammal.
Försvann 10 november 1953.
Kidnappningen kopplas till en okänd person."
Sidan fem.
ÄR DEN HÄR MANNEN EN BARNAMÖRDARE?
Släpp ut mig. Snälla.
Var snäll och släpp ut mig.
Var är Helge?
Inget att säga?
Jag ska få dig att tala.
Vem är ni?
Du behöver inte vara rädd.
Hallå! Vad är det som händer?
Vad är det här?
Varför låste ni in mig?
Det var inte jag. Det var Noah.
Vem är Noah?
Var är jag? Vad är det här?
Det är en sorts prototyp av en tidsmaskin.
Du är försökskaninen.
Passagen i grottan ligger rakt under bunkern.
Om den är öppen strålar energin genom rummet, men måste förstärkas.
Ingen DeLorean. Inget fräsande och ingen ånga.
Den första tidsmaskinen är en bunker.
Men den fungerar inte riktigt än.
-Släpp ut mig härifrån. -Det kan jag inte.
Bara så här blir allt normalt igen.
Vem är ni?
Vet du inte det?
Brevet.
Du brände upp det.
Ändå finns det fortfarande.
Du bär med dig brevet i ytterligare 33 år
innan du ger det vidare.
Till dig själv.
Jag är du.
Jag heter Jonas Kahnwald.
Jag skickade brevet till dig.
Eller snarare "till mig"?
Allt du upplever har jag redan upplevt.
Precis som du brände jag brevet och fick tillbaka det av vår farmor.
Jag har redan haft det här samtalet, men då stod jag på andra sidan.
Vi tror att vi är fria, men nej.
Vi följer alltid samma väg. Om och om igen.
Det är helt sjukt!
Det är ju helt sanslöst!
Du kan bestämma dig för att släppa ut mig.
Kom igen, släpp ut mig!
Jag trodde länge att det var sjukt. Att jag var galen.
Men om jag släpper ut dig blir du inte den som jag är nu.
Om jag förändrar dåtiden förändras min nutid.
Och då kan jag inte förstöra det här hålet för alltid.
Varför kysste du Martha?
Vi är inte fria i det vi gör, eftersom vi inte är fria i det vi vill.
Vi kommer inte åt det som ligger djupt inom oss.
Sluta.
Snälla, sluta.
Jag vill ha tillbaka Mikkel. Jag vill att allt blir normalt.
Jag vill att den här sjuka skiten tar slut!
Det vill du fortfarande. 33 år senare.
Jag vill fortfarande det.
Men Mikkel...
Pappa är bara en liten del i varbölden.
Jag har sett saker ingen människa borde behöva se.
Jag är ledsen.
Vänta.
Hallå!
Sluta!
Det var bara för ett ögonblick Sen fortsätter natten
På nåt sätt börjar framtiden Nånstans, nån gång
Jag vill inte vänta
Bara de modiga vågar älska Tveka inte
Vi glider fram på eldhjul Mot framtiden genom natten
TORSDAG 13 NOVEMBER 1986: ALLVARLIG BILOLYCKA I KORSNING
Kom till stugan. Vi måste prata. Peter
KONTAKT MED E PÅ SKOGSVÄGEN. VAD VILL NOAH?
Snart tar allt sin början.
Den äldre Jonas kommer att förstöra hålet, men...
Han vet inte att han skapar det
och gör att det ens existerar.
En paradox.
Cesiumet i hans oanvändbara maskin finns inte där för att förinta hålet.
Det finns där för att över huvud taget få det att uppstå.
Han tror att han är frälsaren.
Men Claudia ljög för honom.
De flesta människor är endast bönder på ett schackbräde.
De styrs av en främmande hand.
De lever bara för att offras för ett högre mål.
Jonas, Mikkel och barnen...
De är bara olycksaliga, men nödvändiga schackpjäser...
i ett evigt krig mellan gott och ont.
Det finns två grupper som kämpar om herraväldet över tidsresande.
Ljus och skugga.
Vi hör till ljuset.
Glöm inte det.
Även om en del av det vi gör är mörkt i sig.
Men en seger kan aldrig uppnås utan offer.
Så länge vi är i den här tidsslingan
måste vi som vet, se till att varje steg
utförs precis som tidigare.
Oavsett hur omänskligt det verkar eller vilka offer det kräver av oss.
Men tro mig. Det är de andra som är verkligt omänskliga.
De har förlorat all mänsklighet. De hör till skuggan.
Din mormor Claudia hör till skuggan.
Lita aldrig på henne...
...oavsett vad hon säger.
EN RESA I TIDEN
Jonas litade på henne och kommer att lita på henne igen.
Han tror sig kunna förändra allt.
Han är inget annat än hennes marionett.
Han förtjänar inget annat.
Tiden är en oändlig spelplan.
Miljontals kugghjul som hakar i varandra.
Endast den som har tålamod kommer att segra.
Men vår tid kommer.
Vi ska befria människan från sin osjälvständighet.
Från sin smärta.
Men du måste vara stark.
Klarar du det?
Ja.
Det är dags.
EN RESA I TIDEN H G TANNHAUS
MORS DAG 1986
Ett, två...
Ett, två, tre...
Hallå! Upp med händerna!
Ner på marken!
Vilka är ni?
Var är jag?
Vilket år är det?
Välkommen till framtiden.
Undertexter: Ivar Hägg