Viděl jsem tě vyrůstat.
Stát se mužem.
Celý tvůj životný cyklus.
Čas si tě zvolil.
Bůh si tě zvolil.
Nezapomeň, že i my jsme teď tvůj domov.
Nikdo ti neublíží.
Dáme na tebe pozor.
Čas je vždy s tebou.
Kamkoliv půjdeš.
Nosíš ho v sobě.
A on nese tebe.
Vidí a slyší všechno,
co děláš a říkáš.
Tik.
Tak.
Tik tak.
PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Claudie! Ještě jsi nešla?
Zapomněla jsem peníze na mléko.
- Ale to nevadí. - Počkej.
Kup si bonbóny.
Díky.
Bože můj!
Myslíš, že si toho všimla?
Neboj. Každá rodina má svá tajemství.
Jdeš někam?
Nikam speciálně.
Jen vyřídit pár věcí.
Jsi krásná.
23. ČERVNA 1954
ČTYŘI DNY PŘED APOKALYPSOU
Helge?
A když víme, že slyší, o co žádáme,
můžeme si být jisti, že máme, o co jsme požádali.
Nic před ním není skryté. Všechno vrací zpět.
POLICIE
Je to sedm měsíců a pořád netušíme, kdo tohle monstrum je.
Proč odmítá
odhalit svou totožnost?
Proč ho nikdo nehledá?
Člověk si říká, jak někteří lidé žijí.
Skoro jako duchové.
Egone?
Můžu se tě na něco zeptat?
Ty a tvoje žena...
Je všechno pořád...
Máte pořád...
Často?
Ne. Vůbec.
No podívejme.
Myslel jsem, že takoví lidé neexistují.
Egone...
Musíš vypustit páru.
Manželství není...
takové, jak nám ho prodávají.
Jakmile mají děti,
změní se.
Je to jako by si ty spratky vzaly.
Tak to chtěla příroda.
Ale tam venku...
čeká ještě spousta něžných květů.
Našli ho!
Koho?
Malého Dopplera.
Helgeho Dopplera.
- Jeho tělo? - Ne.
Ten kluk je naživu.
Prošel dveřmi, jakoby se nic nestalo.
Máš svou matku rád?
Ta moje je občas zvláštní. Dělá, jako bych ničemu nerozuměla.
Až budu mít děti, budu jiná.
Proč nikdy nemluvíš o tom, jaké to bylo tam, odkud jste?
Než jste přijeli do Windenu.
Moje matka byla často smutná. Dlouho jsem byl v sirotčinci.
Nerada o tom mluví, tak já taky ne.
Nemáš kromě své matky žádnou rodinu?
Moje matka má bratra.
Ale myslím, že se nenávidí.
Myslíš, že je tady šťastná?
Ukážeš mi to?
Kde jsou ti zatracení duchové?
- Viděla jsi mou knihu? - Jakou?
Duchové!
Nedívej se tak na mě. Vím, že mám zpoždění.
- To tys ji tam dala? - Ne, já...
Říkala jsem si, že...
bys vynechala školu a něco bychom podnikly.
Už je to dlouho, co jsme spolu něco dělaly.
Dnes mám písemku z němčiny a pak jsem chtěla jít k jezeru.
Tak možná jindy.
Regino, počkej.
Líbí se mi tvůj nový účes.
Vypadáš tak... dospěle.
Díky.
Nemám čas. Musím jít.
Čas...
CESTA V ČASE
PRO CLAUDII OD HELGEHO
„Mým jediným cílem je vzít mnoho životů.
Čím víc, tím líp se cítím.“
Dobrý den.
Už jsem vašim kolegům vše řekla.
Chtěl bych se Helgeho zeptat na pár věcí.
Ještě neřekl ani slovo.
Něco s tím hochem je.
Nepotrvá to dlouho.
Helge?
Pamatuješ si na mě?
Jsem otec Claudie.
Neřekneš mi, kde jsi celou tu dobu byl?
A s kým?
Kdo ti to udělal?
Komisař se tě na něco zeptal.
Tak konečně něco řekni!
Jen jsem chtěla vidět, jak se ti daří.
Asi to bude znít zvláštně, ale...
Tuhle knihu z loňska...
- Proč jsi mi ji dal? - Já...
jsem myslel...
že jsi asi jediná, která mi rozumí.
Čas...
je vždy s tebou.
Kamkoliv půjdeš.
Nosíš ho v sobě.
A on nese tebe.
Vidí a slyší všechno, co děláš
a říkáš.
Co to znamená?
Řekl...
že je to bitva mezi dobrem a zlem, mezi světlem a temnotou.
Že cestovatelé mohou odvrátit vše, co se stane.
Jestli uspějeme, nic z toho se nikdy nestane.
Kdo to řekl?
Noah.
Kdo je Noah?
Nesmíš mu věřit. Nikdy! Slyšíš?
Nikdy!
Helge!
Promiň.
Nic z toho jsem nechtěl.
Tik.
Tak.
Tik.
Tak.
Viděl tě někdo?
Dnes poslali Helgeho zpátky.
Noah je taky zpět.
Už se ho nebojím.
Máte stejnou krev.
Svou rodinu si vybrat nemůžeš.
Zříci se své krve znamená osvobodit se.
Sama jsi to řekla.
I přesto nás naše rodina celý život utváří.
Sic Mundus...
Připravují se na další cyklus.
Za čtyři dny.
Tvůj bratr je zaslepený hlupák.
Všechno to utrpení, které lidem přináší.
Ale bude to mít konec.
Tohle mi musíš dát.
Teď ne. Ještě je čas.
Dnes?
Chci ti poděkovat.
Za všechno.
Moje matka tě miluje, víš to?
Udělá tě šťastnou, pokud jí to dovolíš.
Jste H.G. Tannhaus?
Heterochromie.
Jedno oko modré
a druhé hnědé.
Tuhle knihu jste napsal vy?
Říkal jsem si, kdy ten den přijde.
Kdy se znovu shledáme.
Ale já vás vůbec neznám.
Ale já znám vás.
Nekončící cyklus.
Zvláštní.
A neřekl ani slovo?
Co si o tom myslíš?
Zničehonic se objevil.
Možná...
to s tím nemá nic společného.
Ten šílenec, co zabil ty děti a ten malý Doppler.
Jak by to mohl udělat?
Už šest měsíců sedí.
Možná nebyl sám.
Myslíš, že má komplice?
Běž za tím šílencem znovu.
Třeba teď promluví.
Komplic,
jo.
UZAVŘENÉ PSYCHIATRICKÉ ODDĚLENÍ 3
Chci vědět, co to všechno znamená.
Tyhle texty.
Tahle slova jste mi řekl v roce 1953.
Ale tohle...
vyšlo teprve loni.
POTĚŠENÍ ZABÍJET
Řekl jste...
že jste měl syna.
Proč jste ty děti zabil?
Já jsem je nezabil.
Chtěl jsem je zachránit.
Řekl jste, že umřu.
Jak víte, že mám rakovinu?
Bílý ďábel.
Víte, kdo to je?
Jsi pomatenější než já.
Proč jste nám nikdy neřekl, jak se jmenujete?
Kdo jste?
Ulrich.
Ulrich Nielsen.
A přišel jsem z budoucnosti.
Já jsem ten, kterému se říká podvodník.
Slyšela jste někdy o paradoxu bootstrapu?
Ne.
V paradoxu bootstrapu
je předmět
nebo informace
z budoucnosti poslána do minulosti.
To vytváří nekonečný cyklus,
ve kterém už ten předmět nemá skutečný původ.
Existuje,
aniž by byl vytvořen.
Jednoduše řečeno,
tato kniha cestovala zpět v čase.
Našla mě dřív,
než jsem ji kdy napsal.
Je to otázka původu.
Kde je začátek?
Kdy je začátek?
Existuje vůbec nějaký začátek?
Svět je plný takových paradoxů.
Jen se většinu času rozhodneme odvrátit zrak.
Hodně štěstí, ale nemluví.
S nikým.
Nemyslím, že z něj něco dostanete.
Haló?
Jmenuji se Tiedemann.
Egon Tiedemann. Pamatujete si na mě?
Loni jsem vás zatkl.
Rád bych se vás zeptal na pár věcí.
Ten Dopplerův kluk je doma.
Chci vědět, kde byl.
Máte komplice?
Jestli se mnou budete mluvit,
může to pomoci vaši situaci.
To jsou ty léky.
Dáváme mu sedativa.
Už řekl, jak se jmenuje?
Pokud vím tak ne.
Jmenuji se Ulrich Nielsen.
NEZVĚSTNÝ MADS NIELSEN
MADSŮV PŘÍPAD: POLICIE TÁPE
CHLAPEC ZMIZEL BEZE STOPY
REFERENČNÍ SLOŽKA
PŘEPIS ROZHOVORU
„Jméno neznámé.
Devět až jedenáct let.
Tvrdí, že se jeho otec jmenuje Ulrich Nielsen.“
Nechcete mi konečně říct,
proč jste opravdu tady?
Chcete vědět, jak to funguje.
Jak to víte?
Řekla mi, že jednoho dne přijdete
a že vám mám ten stroj vysvětlit.
Tedy,
vy sama.
Vaše budoucí já.
Paradoxem je, že ještě před nedávnem bych vám to nevysvětlil.
Ale loni
to někdo vysvětlil mně.
Jiný...
cestovatel v čase.
Věřím, že to věděla.
Věděla, co se stane,
až do dnešního okamžiku.
Věděla, že se tu objevíte,
abych vám řekl,
a tím pádem jí,
jak ten stroj funguje.
Běhá mi z něj mráz po zádech.
Jako by byl uvnitř prázdný, jen skořápka.
Nikdy nebyl ten nejchytřejší, ale teď by člověk řekl, že je bez ducha.
Mám z něj strach.
A když není Bernd doma, nevím, jak se s tím vyrovnat.
Možná ho posedl sám ďábel.
Podívejte se na něj prosím, a řekněte mi, že je v pořádku.
Neřekl ani slovo?
Helge, pojď dolů. Někdo s tebou chce mluvit.
Čas je vždy s tebou.
Kamkoliv půjdeš.
Nosíš ho v sobě.
A on nese tebe.
Vidí a slyší všechno, co děláš a říkáš.
Tvoje matka si o tebe dělá starosti.
Ukážeme jí, že k tomu nemá důvod?
Rád bych, abys mi přečetl tohle.
Uděláš to?
„Jsi moje záštita
a můj štít.
Tvoje slovo je moje naděje.“
Mluví!
Dejte mu trochu času.
Určitě si vybírá slova s velkou opatrností.
Můžeš si ji nechat.
Nezdržíte se chvíli?
Vrátil se.
Do vašeho lůna.
On je zázrak.
Na to nezapomeňte.
Tak co tady děláš?
Jen se snažím
vyplnit pár mezer ve starých spisech.
Pro pořádek.
Chci mluvit s tím chlapcem.
Michael spí.
Během dne?
Necítil se dobře.
Řekl ti něco o svých rodičích?
Michael to chce pustit z hlavy.
Má teď nový život.
Zmínil se někdy o jejich jménech?
Křestní jména?
Přezdívky?
Jméno Ulrich?
To ti taky nikdy nezmínil?
Mluvil někdy...
o „Bílém ďáblovi“?
Ne.
Nerozumím, k čemu jsou tyhle otázky dobré.
Možná bych si s ním mohl promluvit zítra?
- Ano. - Dobře.
Jestli tě něco napadne,
tak mi zavolej.
Dobře.
PRÁŠKY NA SPANÍ
Já...
poslední dobou zase špatně spím.
Noční můry.
Ještě něco.
Máš fotku toho chlapce?
Jen do spisu.
Jen do spisu, jo?
Jen do spisu.
Co tady chceš?
Poslala tě Claudia?
Jestli si myslíš, že tě Adam vezme zpět, mýlíš se.
Vybrala sis svou stranu.
Pro tebe spása neexistuje.
Vím, kde jsou ty poslední stránky.
A taky vím, jak dlouho je Adam hledá.
Nemyslíš, že udělá vše, aby je dostal?
Nevěřím ti ani slovo.
Neřekla by ti, kde jsou.
Claudia je má u sebe.
Na oplátku chci, abys řekl Adamovi, že se chci vrátit,
než začne nový cyklus.
Obětuješ ji?
Nemůžeš svou sestru nenávidět tak, jak nenávidíš ji.
Ber to jako nabídku míru.
Ano?
Někdo by vás rád viděl.
Dobře.
Můžete jít dál.
Můžu vám pomoct?
Jedno oko hnědé a jedno modré.
To je vzácné.
Jako moje dcera.
Jsi tak dobrý člověk.
Ale to jsi byl vždycky.
Svět si tě nezaslouží.
Promiňte, ale...
známe se?
Jsem tu, protože ti musím něco říct.
Je mi to líto.
Co je vám líto?
Všechno.
Nezasloužil sis to.
Ale někdy ti dobří jsou zasaženi nejvíc.
Nerozumím.
Jednoho dne to pochopíš.
A pak chci, abys věděl,
že se omlouvám za to, že se věci staly tak, jak se staly.
Buď mi okamžitě řeknete, o co jde,
nebo vás žádám, abyste odešla.
Je mi to líto, vážně.
Celý den se vás snažím zastihnout.
Novináři čekali víc než hodinu.
A...
A?
Přesunula jsem to na zítra v 10:30.
Pak se setkáte se zástupci odborů.
Všechno zrušte.
A ještě něco, váš otec...
Je tady.
Nevěděla jsem, kam s ním.
Co tady děláš?
Proč jsi nezavolal?
Chtěl jsem s tebou mluvit.
Nebude to trvat dlouho.
Teď není dobrá chvíle.
Nemůžeš se tu jen tak objevit.
Proč si nedomluvíš schůzku u mé sekretářky?
- Například příští týden. - Mám rakovinu.
Prostaty.
Nechtěl jsem tě znepokojovat.
Ale rozšířila se.
A myslel jsem,
že bude lepší, když to budeš vědět.
Já...
Nevím, co říct.
To nic.
Jen chci, abys to věděla.
Tak já jdu.
Určitě máš spoustu práce.
Tati!
- Jsi zpátky! - Ahoj, ty moje princezno.
Kde je máma?
Vypadáš smutně.
Umíš udržet tajemství?
Dneska jsem viděl čarodějku.
- Čarodějky nejsou. - Ale ano!
Tahle byla skutečná.
Jak vypadala?
Měla dlouhé bílé vlasy.
Jako v knihách.
A co řekla?
Že je jí to líto.
To by čarodějka neřekla.
Jak to můžeš vědět?
Nikdy jsi žádnou neviděla.
Ty jsou pro mámu?
Ano.
Jsi tak dobrý člověk, tati.
Svět si tě nezaslouží.
Všechno v pořádku?
Ano.
Jen déjà vu.
Dřív jsem si myslel, že to nejhorší, co se člověku může v životě stát,
je přijít o vlastní dítě.
S tím nemůžeme nic dělat.
Jakkoli se je snažíme držet,
dříve nebo později odejdou.
Rodiče...
Děti...
Mají společnou cestu jen část svých životů.
Nakonec...
se vzdálí na míle daleko.
Minulou zimu
přišel do Windenu jeden chlapec.
Neznámý.
V té době mi řekl něco zvláštního.
Nedává to smysl, ale...
Možná z té rakoviny už blázním.
Znáte tohoto chlapce?
On je tady?
Kde je?
Tys věděl, že je tady?
Celou dobu jsi to věděl?
Kde je?
Pusťte mě!
Kde je Mikkel?
Je zavřeno.
To jste vy!
Já...
Ještě to není hotové.
Potrvá ještě 33 let, než to bude hotové.
Tahle věc... tenhle plán...
Nechápu, co to je.
Tohle už jsem viděl.
CESTA V ČASE
Celý život si říkáme, jaká bude naše cesta.
Tohle je ta vaše.
- Nate, už ji nepotřebuju. - Proč mi to dáváte?
Brzo zemřu.
Já...
Nerozumím.
Budete rozumět.
Jednoho dne.
A pak se zase setkáme.
Než zemřete.
Ne. Potom.
Jak...
Jak by to bylo možné?
Čas je jen iluze.
Potom mi vysvětlíte ten stroj.
Já ale nevím, k čemu je. Proč mi to neřeknete?
Protože jste mi řekl, že vám to vysvětlil někdo jiný.
Vše jde svou vlastní cestou, jako tomu bylo doteď.
Nic jsem vám neřekl.
Nikdo mi nic nevysvětlil.
Ještě ne.
Ale v budoucnu.
Tohle všechno brzy skončí.
Do té doby musí vše zůstat tak, jak tomu vždy bylo.
Počkejte, prosím.
CESTA V ČASE
POTĚŠENÍ ZABÍJET
Myslela jsi, že jí můžeš věřit.
Zradila tě.
Nemrkla ani okem.
Všechno jsi mi vzala.
Zemřeš!
A vše za čím stojíš, zemře s tebou.
Já vím, že zemřu.
Ale prohraju tenhle zápas?
Nebo je tohle setkání, ty a tvoje zbraň,
jen část hry, kterou stále neumíš hrát.
Myslíš si, že mě můžeš zmanipulovat svými slovy.
Už nejsem tvůj pěšák.
Ale Adamův ano.
Ráj, který ti slibuje, je lež.
Prodává ti iluzi svobody.
Myslíš, že jsi skutečně volný?
Kdybys byl opravdu volný,
měl bys na vybranou.
Máš na vybranou?
TĚLO NEZNÁMÉ ŽENY NALEZENO V LESE
To není pravda.
Charlotte?
To není...
Ne, to není pravda.
To není pravda.
Nehledě na to, jak moc se tomu chceme bránit,
jsme propojeni naší krví.
Můžeme se odcizit našim rodinám a nechápat jejich činy,
ale nakonec bychom pro ně udělali cokoli.
Červená niť,
která spojuje všechny naše životy.
Měla u sebe ty stránky?
Dostala, co si zasloužila.
Nakonec všichni dostaneme to,
co si zasloužíme.
Překlad titulků: Leona Filipová