Jeg har set dig vokse op.
Blive en mand.
Hele dit livs cyklus.
Tiden udvalgte dig.
Gud udvalgte dig.
Glem ikke, at vi også er dit nye hjem nu.
Der vil ikke ske dig noget.
Vi våger over dig.
Tiden er altid med dig. Hvor du end går.
Du bærer den i dig. Og den bærer dig.
Den ser og hører alt det, du gør og siger.
Tik.
Tak.
Tik, tak.
EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Claudia! Er du ikke gået endnu?
Jeg... Jeg glemte pengene til mælk.
-Men det er fint. -Vent.
Kom dig nogle bolsjer.
Tak.
Åh, gud!
Tror du, hun lagde mærke til noget?
Bare rolig. Enhver familie har sine hemmeligheder.
-Skal du nogen steder? -Ikke noget særligt.
Det er kun nogle ærinder.
Hvor er du smuk.
FIRE DAGE TIL APOKALYPSEN
Helge?
Hvis vi ved, Han hører det, vi beder om,
kan vi være sikre på at få det, vi bad Ham om.
Han taber intet af syne. Han sørger for alt.
Efter syv måneder aner vi stadig ikke, hvem det monster er.
Hvorfor nægter han at afsløre sin identitet?
Hvorfor leder ingen efter ham?
Det får en til at spekulere på, hvordan nogle lever.
Næsten som spøgelser.
Egon?
Må jeg spørge dig om noget?
Din kone og dig...
Er situationen stadig...
-Har I stadigvæk... -En masse?
Nej. Overhovedet.
Der kan man bare se.
Jeg troede ikke, de stadig lavede personer som dig.
Hør nu her, Egon...
Du trænger til at få lettet på trykket.
Ægteskabet er ikke... som de solgte det til os.
Så snart de får børn, forandrer de sig.
Det er, som om de er gift med ungerne. Sådan skabte naturen det.
Men derude...
...er der stadig en masse spæde knopper at plukke.
De har fundet ham!
-Fundet hvem? -Doppler-drengen.
Helge Doppler.
-Liget af ham? -Nej. Drengen er stadig i live.
Han er lige gået ind ad døren, som om intet var hændt.
Kan du lide din mor?
Min kan være sær. Hun opfører sig altid, som om jeg intet forstår.
Når jeg får børn, vil jeg være anderledes.
Hvorfor taler du aldrig om der, hvor du kommer fra?
Før I kom til Winden?
Min mor var tit ked af det. Jeg boede på børnehjem i lang tid.
Hun taler helst ikke om det, så det gør jeg heller ikke.
Har du ikke mere familie end din mor?
Min mor har en bror.
Men jeg tror, de hader hinanden.
Tror du, hun er lykkelig her?
Viser du mig det nu?
Hvor er de skide spøgelser?
-Har du set min bog? -Hvilken bog?
Spøgelserne!
Du behøver ikke glo sådan. Jeg ved, jeg er forsinket.
-Lagde du den der? -Nej, jeg...
Jeg tænkte, du måske...
At du kunne pjække i dag, så kunne vi lave noget hyggeligt.
Hvad ved jeg? Det er så lang tid siden, vi lavede noget sammen.
Jeg har en tyskprøve i dag, og jeg ville hen til søen senere.
Måske en anden gang.
Vent, Regina.
Jeg kan lide måden, du sætter dit hår på.
Det får dig til at se så... voksen ud.
Tak.
Jeg har ikke tid. Jeg er nødt til at gå.
Tid...
EN REJSE GENNEM TIDEN
TIL CLAUDIA FRA HELGE
"Mit eneste mål er at tage mange liv.
Jo flere, desto bedre har jeg det."
Goddag, fru Doppler.
Jeg har allerede fortalt Deres kolleger alt.
Jeg vil gerne stille Helge et par spørgsmål.
Han har stadig ikke sagt ét ord.
Der er noget mærkeligt ved knægten.
Det tager ikke lang tid.
Helge?
Kan du huske mig?
Jeg er Claudias far.
Vil du ikke sige, hvor du har været i al den tid?
Og med hvem?
Hvem gjorde det ved dig?
Kommissæren spurgte dig om noget.
Så sig dog noget!
Jeg ville bare se, hvordan du havde det.
Det lyder måske sært, men jeg...
Bogen fra i fjor...
-Hvorfor forærede du mig den? -Jeg... tænkte...
...at du måske ville være den eneste, som forstod mig.
Tiden... er altid med dig.
Hvor du end går.
Du bærer den i dig og den bærer dig.
Den hører og ser alt det, du gør og siger.
Hvad skal det sige?
Han sagde...
...at det er en kamp mellem godt og ondt, mellem lyset og mørket.
At de rejsende kan slette alt det, der sker.
Hvis det lykkes, vil det hele aldrig ske.
-Hvem sagde det? -Noah.
Hvem er Noah?
Du må ikke stole på ham. Aldrig! Hører du? Aldrig!
Helge!
Undskyld.
Jeg ville ikke alt det her.
Tik.
Tak.
Tik.
Tak.
Var der nogen, der så dig?
De sendte Helge tilbage i dag.
Noah er også vendt tilbage.
Jeg er ikke bange for ham mere.
-I er af samme blod. -Man ikke vælge sin familien.
At befri sig fra sit blod er at befri sig selv. Det sagde du selv.
Og alligevel former vores familie os livet ud.
Sic mundus...
De forbereder den næste cyklus.
Om fire dage.
Din bror er et blindt fjols.
Al den lidelse han forårsager andre. Men det vil få en ende.
Du skal give mig det her. Ikke nu. Der er stadig tid.
I dag?
Jeg ville takke dig. For alting.
Min mor elsker dig, ved du det?
Hun vil gøre dig meget lykkeligt, hvis du giver hende lov.
Er De H.G. Tannhaus?
Heterokromi.
Et blåt øje,
et brunt.
Skrev De denne bog?
Jeg har spurgt mig selv, hvornår den dag ville komme.
Hvornår vi ville mødes igen.
Jeg kender Dem slet ikke.
Men jeg kender Dem.
En evig cyklus.
Ejendommeligt...
Og han sagde intet?
Hvad mener du om det? Han dukker bare pludselig op.
Måske... har de to ting intet med hinanden at gøre alligevel.
Galningen, der myrdede børnene, og Doppler-drengen.
Hvordan skulle han have gjort det? Han har siddet inde i seks måneder.
-Han var måske ikke alene. -Mener du, han havde en medskyldig?
Besøg galningen igen.
Han siger måske noget nu.
En medskyldig. Ja...
LUKKET PSYKIATRISK AFDELING 3
Jeg vil vide, hvad alt det betyder.
De sangtekster.
De ord sagde De til mig i 1953.
Men det her... blev først udgivet sidste år.
De sagde...
...De selv havde en søn.
Hvorfor myrdede De børnene?
Jeg myrdede ikke børnene.
Jeg ville redde dem.
De sagde, jeg skulle dø.
Hvordan vidste De, jeg har kræft?
Den Hvide Djævel...
Ved De, hvem det er?
De er mere sindsforvirret, end jeg er.
Hvorfor fortalte De os aldrig, hvad De hedder?
Hvem De er?
Ulrich.
Ulrich Nielsen.
Og jeg kommer fra fremtiden.
Jeg er det, man kalder en bedrager.
Har De nogensinde hørt om bootstrap-paradokset?
Nej.
I et bootstrapparadoks
sendes et objekt, eller information,
fra fremtiden tilbage til fortiden.
Det skaber en cyklus uden ende,
i hvilken objektet ikke længere har nogen reel oprindelse.
Det eksisterer
uden nogensinde at være blevet skabt.
Enkelt sagt, denne bog er rejst tilbage i tiden.
Den fandt mig, før jeg overhovedet skrev den.
Det handler udelukkende om oprindelse.
Hvor er begyndelsen? Hvornår er begyndelsen?
Findes der overhovedet en begyndelse?
Verden er fuld af den slags paradokser.
Der er bare det, at vi for det meste vælger at kigge væk.
Held og lykke, men han siger ikke noget. Til nogen.
Jeg tror ikke, De får noget ud af ham.
Hallo?
Mit navn er Tiedemann.
Egon Tiedemann. Kan De huske mig? Jeg anholdte Dem i fjor.
Der er nogle ting, jeg gerne vil spørge Dem om.
Doppler-drengen er hjemme igen.
Jeg vil vide, hvor Helge var.
Har De en medskyldig?
Hvis De taler med mig, kan... det måske hjælpe på Deres situation her.
Det er hans medicin.
Vi må give ham beroligende midler.
Har han sagt, hvad hans navn er endnu?
Ikke så vidt jeg ved.
Mit navn er Ulrich Nielsen.
MADS NIELSEN (12) SAVNET
POLITIET FAMLER I MØRKE
INGEN SPOR AF DRENG FRA WINDEN
REFERENCEFIL KAHNWALD, MICHAEL
UDSKRIFT AF FORHØR
Navn ukendt.
Alder 9 til 11.
Påstår, hans fars navn er Ulrich Nielsen.
Vil De nu ikke sige, hvorfor De egentlig er her?
-De vil vide, hvordan den fungerer. -Hvordan vidste De det?
Hun sagde til mig, at De ville dukke op her en skønne dag,
og at jeg skulle forklare maskinen for Dem.
Altså, Dem selv.
Deres fremtidige jeg.
Paradokset er, at jeg for kort tid siden ikke ville kunne have forklaret Dem det.
Men sidste år forklarede nogen mig det.
En anden...
...tidsrejsende.
Jeg tror, hun vidste det.
Hun vidste alt det, der ville ske. Helt frem til dette tidspunkt.
Hun vidste, De ville dukke op her, så jeg kunne fortælle Dem,
og derfor hende,
hvordan maskinen fungerer.
Jeg synes, han er uhyggelig.
Som om han er helt tom indeni nu, kun et hylster.
Han har aldrig været det kvikkeste barn, men nu kunne man tro, han var træg.
Han skræmmer mig.
Og uden Bernd ved jeg ikke, hvordan jeg håndterer situationen.
Han er måske besat af selveste Djævlen.
Kig nærmere på ham og sig, at alt er som det skal være med ham.
Og han har ikke sagt et ord?
Kom herned, Helge. Der er en, som vil tale med dig.
Tiden er altid med dig. Hvor du end går.
Du bærer den i dig. Og den bærer dig.
Den ser og hører alt det, du gør og siger.
Din mor er bekymret for dig.
Skal vi vise hende, at der ikke er nogen grund til det?
Du skal læse det her for mig.
Kan du gøre det?
"Du er mit skjul
og mit skjold, jeg sætter mit håb til dit ord."
Han taler!
Giv ham lidt tid.
Jeg er sikker på, at han bare vælger sine ord med omhu.
Du må godt beholde den.
Bliver De ikke lidt længere?
Han er vendt tilbage.
Til Deres favn.
Han er et mirakel.
Glem ikke det.
Sig mig, hvad laver du her?
Jeg prøver bare
at udfylde nogle huller i nogle gamle sagsakter.
For at få orden på det.
Jeg vil gerne tale med drengen.
-Michael sover. -Midt på dagen?
Han havde det ikke så godt.
Har han nogensinde sagt noget til dig om sine forældre?
Michael vil lægge alt det bag sig.
Han har et nyt liv nu.
Har han nogensinde nævnt deres navne?
Fornavne?
Kælenavne?
Navnet Ulrich?
Har han heller ikke nævnt det for dig?
Har han nogensinde...
...talt om en "Hvid Djævel"?
Nej. Jeg forstår ikke meningen med alle de spørgsmål.
Kan jeg måske tale med ham i morgen?
-Ja. -Godt.
Hvis du kommer i tanke om mere,
kan du bare ringe til mig.
Fint.
SOVEPILLER
Jeg, øh...
Jeg har sovet dårligt igen.
Mareridt.
Lige en ting mere.
Har du måske et fotografi af drengen?
Det er kun til sagsakterne.
Kun til sagsakterne?
Kun til sagsakterne.
Hvad laver du her?
Sendte Claudia dig?
Hvis du tror Adam lukker dig ind igen, tager du fejl.
Du valgte side. Der er ingen frelse for dig.
Jeg ved, hvor de sidste sider er.
Jeg ved også, hvor længe Adam har ledt efter dem.
Tror du ikke, han ville gøre alt for at få fat i dem?
Jeg tror ikke på et ord, du siger.
Hun ville aldrig have fortalt dig, hvor de er.
Claudia har dem på sig.
Til gengæld skal du sige til Adam, at jeg vil komme tilbage.
Før den nye cyklus begynder.
Ofrer du hende?
Du kan ikke hade din egen søster, som du hader hende.
Betragt det som en forsoningsgave.
Ja?
Der er en, som vil tale med Dem.
Værsgo.
De må gerne gå ind.
Kan jeg hjælpe Dem?
Et brunt øje og et blåt øje.
Det er sjældent.
Som min datter.
Du er et alt for godt menneske.
Men det har du altid været.
Verden fortjener dig ikke.
Undskyld mig, men...
...kender vi hinanden?
Jeg er her, fordi jeg har noget at fortælle dig.
Det gør mig ondt.
Hvad gør Dem ondt?
Det hele.
Du fortjener ikke noget af det her.
Men nogle gange rammes de gode hårdest.
Jeg forstår det ikke.
Det vil du gøre en skønne dag.
Og da skal du vide,
at det gør mig ondt, at det gik som det gik.
Enten siger De med det samme, hvad det her drejer sig om,
eller også må jeg bede Dem om at gå.
Det gør mig ondt, jeg mener det.
Jeg har prøvet at få fat i Dem hele dagen.
Dem fra pressen har ventet i over en time.
Og...
Og?
Jeg udsatte mødet til kl. 10.30 i morgen. Bagefter har De dem fra fagforeningen.
Aflys alle mine aftaler.
Og en ting mere, Deres far...
Han er her.
Jeg vidste ikke, hvor jeg skulle gøre.
Hvad laver du her?
Hvorfor ringede du ikke først?
Jeg ville tale med dig.
-Det tager ikke lang tid. -Det passer dårlig nu.
Du kan ikke bare dukke op her.
Få en tid af min sekretær, der passer os begge.
-Næste uge, for eksempel. -Jeg har kræft.
Prostata.
Jeg ville ikke gøre dig urolig.
Men nu har kræften bredt sig.
Og jeg syntes, det var bedst du vidste det.
Jeg...
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Det er okay.
Du skulle bare vide det. Nu må jeg videre.
Du har sikkert en masse at lave her.
Far!
-Du er hjemme! -Hej, prinsesse Næsvis.
Hvor er mor?
Du ser trist ud.
Kan du holde på en hemmelighed?
Jeg tror, jeg så en heks i dag.
-Hekse findes ikke. -Jo!
Denne her var helt virkelig.
Hvordan så hun ud?
Langt, hvidt hår. Ligesom i bøgerne.
Og hvad sagde hun?
At det gjorde hende ondt.
Det lyder ikke som en heks.
Hvordan ved du det? Du har jo aldrig set en.
Er de til mor?
Ja.
Du er et alt for godt menneske, far. Verden fortjener dig ikke.
Er du okay?
Ja.
Det var bare et deja-vu.
Før troede jeg, at det værste der kan ske i livet for en person
er at miste sit eget barn.
Men det kan vi ikke gøre noget ved.
Ligegyldig hvor meget vi prøver at holde fast på dem,
forsvinder de alligevel, før eller senere.
Forældre...
Børn...
De følger kun en fælles sti i en del af deres liv.
Til sidst...
...er de milevidt fra hinanden.
Forrige vinter
kom en dreng til Winden. En fremmed.
Han sagde noget sælsomt til mig dengang.
Det giver ingen mening, men...
Kræften er måske allerede ved at drive mig til vanvid.
Kender De denne dreng?
Er han her?
Hvor er han?
Vidste du, han var her? Har du vidst det hele tiden?
Hvor er han?
Sig det nu!
Hvor er min søn?
Slip mig!
Hvor er Mikkel?
Der er lukket for i dag.
Det er Dem! Jeg...
Den er... Den er ikke færdig endnu.
Det vil tage 33 år mere, før den bliver færdig.
Den ting... Blåtrykket...
Jeg forstår ikke, hvad det er.
Den har jeg set før.
EN REJSE GENNEM TIDEN
Vi spørger os hele livet, hvorhen vor rejse går.
Den er Deres.
-Behold den. Jeg har ikke brug for den. -Hvorfor giver De mig den?
Jeg skal snart dø.
Jeg... Jeg forstår det ikke.
Det vil De gøre.
En skønne dag.
Og da vil vi mødes igen.
Før De dør?
Nej. Bagefter.
Hvordan... Hvordan skal det lade sig gøre?
Tid er kun en illusion.
Så må De forklare maskinen for mig.
Hvorfor siger De ikke, hvad den kan?
Fordi De sagde, at en anden person forklarede Dem det.
Tingene går deres gang, som de altid har.
Nej, jeg sagde ikke noget til Dem. Ingen har forklaret mig noget.
Ikke nu.
Men i fremtiden.
Alt det her vil snart være forbi.
Men indtil da må alt forblive, som det altid har været.
Vent. Jeg beder Dem.
EN REJSE GENNEM TIDEN H.G. TANNHAUS
Du troede, du kunne stole på hende.
Hun forrådte dig.
Hun gjorde det uden at blinke.
Du tog alt fra mig. Du skal dø!
Og alt det, du står for, vil dø med dig.
Jeg ved godt, jeg skal dø.
Men vil jeg tabe denne match?
Eller er det her, vores møde, dig og dit våben,
kun en del af et spil, du stadig ikke kan spille?
Du tror, du kan manipulere mig med dine ord.
-Jeg er ikke længere en af dine brikker. -Men du er stadig en af Adams.
Det paradis, han lover dig, er kun en løgn.
Han sælger dig illusionen om frihed.
Spørg dig selv, om du virkelig også er fri.
Hvis du virkelig var fri,
ville du have et valg.
Har du et valg?
UIDENTIFICERET KVINDES LIG FUNDET I SKOVEN
Det kan ikke passe.
Charlotte?
Det er ikke...
Nej, det er ikke rigtigt.
Det er ikke sandt.
Ligegyldig hvor meget vi prøver at bekæmpe det,
forbinder vores blod os.
Vi kan fremmedgøres fra vores familier og ikke forstå deres handlinger.
Men i sidste ende ville vi gøre hvad som helst for dem.
En rød tråd,
der knytter alle vore liv sammen.
Havde hun siderne på sig?
Hun fik som fortjent.
Til sidst får vi alle sammen det,
vi har fortjent.
Tekster af: Sheila N. Hasahya