Olen nähnyt, kun kasvat aikuiseksi.
Kun sinusta tulee mies.
Koko elämäsi kierron.
Aika on valinnut sinut.
Jumala on valinnut sinut.
Älä unohda, että mekin olemme nyt kotisi.
Sinulle ei tapahdu mitään pahaa.
Me suojelemme sinua.
Aika on aina kanssasi, minne ikinä menetkin.
Kannat sitä itsessäsi, ja se kantaa sinua.
Se näkee ja kuulee kaiken, mitä teet ja sanot.
Tik.
Tak.
Tik tak.
NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Claudia! Etkö lähtenytkään vielä?
Minä... unohdin maitorahat.
-Mutta hoidan asian. -Odota.
Osta itsellesi vähän karkkia.
Kiitos.
Hyvä Jumala!
Huomasikohan hän jotain?
Älä siitä huoli. Joka perheellä on salaisuutensa.
-Menetkö jonnekin? -En minnekään erityiseen.
Asioille vain.
Olet kaunis.
23. KESÄKUUTA 1954
NELJÄ PÄIVÄÄ MAAILMANLOPPUUN
Helge?
Ja jos tiedämme hänen kuulevan meitä, mitä anommekin,
tiedämme, että meillä myös on kaikki se, mitä anomme.
Mikään ei katoa hänen nähtensä. Hän palauttaa kaiken takaisin.
Seitsemän kuukauden jälkeenkään emme tiedä, kuka se hirviö on.
Miksei hän suostu paljastamaan, kuka on?
Miksei kukaan etsi häntä?
Se saa miettimään, miten jotkut ihmiset elävät.
Melkein kuin aaveet.
Egon?
Saanko kysyä jotain?
Sinä ja vaimosi...
Ovatko asiat vielä...
-Onko teillä vielä...? -Paljon?
Ei, vaan ylipäänsä.
Katsos mokomaa.
En tiennyt, että kaltaisiasi ihmisiä enää tehdään.
Kuulehan, Egon...
Sinun pitäisi päästellä vähän höyryjä.
Avioliitto ei ole sellainen, minä se meille myydään.
Heti kun he saavat lapsia, heistä tulee aivan eri ihmisiä.
Kuin he olisivat naimisissa kakaroiden kanssa. Niin luonto sen halusi.
Mutta tuolla ulkona -
on silti runsaasti herkkiä kukkasia poimittavana.
Hän löytyi!
-Kuka? -Dopplerin poika.
Helge Doppler.
-Hänen ruumiinsako? -Ei. Poika elää.
Käveli ovesta sisään kuin mitään ei olisi tapahtunut.
Pidätkö äidistäsi?
Minun äitini on outo. Hän kohtelee minua kuin en ymmärtäisi mitään.
Kun minä saan lapsia, olen erilainen.
Mikset koskaan puhu siitä, millaista sinulla oli ennen?
Ennen kuin tulit Windeniin.
Äiti oli usein surullinen. Olin pitkään lastenkodissa.
Hän ei halua puhua siitä, enkä siis minäkään.
Eikö sinulla ole muuta perhettä kuin äitisi?
Äidillä on veli.
Mutta he kai vihaavat toisiaan.
Onko hän sinusta onnellinen täällä?
Näytätkö nyt minulle?
Missä ne hiton aaveet ovat?
-Oletko nähnyt kirjaani? -Mitä kirjaa?
Aaveet!
Älä tuijota minua noin. Tiedän olevani myöhässä.
-Panitko sinä sen tuohon? -En, minä...
Ajattelin, että ehkä -
voisit lintsata koulusta ja tekisimme jotain hauskaa.
En tiedä. Emme vain ole tehneet pitkään aikaan mitään yhdessä.
Minulla on tänään äikän koe, ja menen sen jälkeen järvelle.
Ehkä joskus toiste.
Regina, odota.
Tykkään siitä, miten pidät hiuksiasi.
Se saa sinut näyttämään... aikuiselta.
Kiitos.
Minulla ei ole aikaa. Pitää mennä.
Aikaa...
MATKA AJAN HALKI
CLAUDIALLE HELGELTÄ
"Ainoa tavoitteeni on tappaa monia.
Mitä enemmän, sen paremmalta tuntuu."
Päivää, rouva Doppler.
Kerroin jo kollegallenne kaiken.
Esittäisin Helgelle pari kysymystä.
Hän ei ole puhunut vielä sanaakaan.
Jokin on pojassa vialla.
Ei kestä kauan.
Helge?
Muistatko?
Olen Claudian isä.
Kertoisitko, missä olet ollut koko tämän ajan?
Ja kenen luona?
Kuka teki tuon sinulle?
Komisario kysyi sinulta jotain.
Sano nyt jo jotain!
Halusin vain nähdä, miten voit.
Tämä voi kuulostaa oudolta, mutta minä...
Tämä kirja viime vuonna.
-Miksi annoit sen minulle? -Ajattelin,
että olet ehkä ainoa, joka ymmärtää minua.
Aika... on aina kanssasi.
Minne ikinä menetkin.
Kannat sitä itsessäsi, ja se kantaa sinua.
Se näkee ja kuulee kaiken, mitä teet ja sanot.
Mitä tuo muka tarkoittaa?
Hän sanoi,
että se on taistelu hyvän ja pahan, valon ja pimeän välillä.
Matkustajat voivat estää sitä kaikkea tapahtumasta.
Jos onnistumme, sitä kaikkea ei tapahdukaan.
-Kuka niin sano? -Nooa.
Kuka on Nooa?
Et saa luottaa häneen. Et ikinä! Kuulitko? Et ikinä!
Helge!
Anteeksi.
En halunnut tätä kaikkea.
Tik.
Tak.
Tik.
Tak.
Näkikö kukaan sinua?
He lähettivät tänään Helgen takaisin.
Nooakin on palannut.
En pelkää häntä enää.
-Sinussa virtaa sama veri. -Perhettään ei voi valita.
Verensä kieltäminen vapauttaa. Sanoit niin itse.
Silti perheemme muovaa meitä koko elämämme ajan.
Sic mundus...
He valmistavat seuraavaa sykliä.
Neljä päivää.
Veljesi on sokea tomppeli.
Hän aiheuttaa ihmisille kärsimystä. Sen on loputtava.
Anna minulle tämä. Ei nyt heti. On vielä aikaa.
Tänäänkö?
Halusin kiittää sinua. Kaikesta.
Äitini rakastaa sinua, tiedäthän?
Hän tekee sinusta hyvin onnellisen, jos vain annat.
Oletteko H.G. Tannhaus?
Heterokromia.
Toinen silmä sininen,
toinen ruskea.
Oletteko kirjoittanut tämän kirjan?
Mietinkin, milloin tämä päivä koittaa,
kun tapaamme jälleen toisemme.
En edes tunne teitä.
Vaan minä tunnen teidät.
Päättymätön kierto.
Kummallista.
Eikö hän puhunut?
Mitä siitä sanoisi? Hän vain ilmestyy tyhjästä.
Kenties asiat eivät liitykään toisiinsa.
Lapset tappanut sekopää ja Dopplerin poika.
Miten hän olisi sen tehnyt? Hän on istunut jo puoli vuotta.
-Ehkä hän ei toiminut yksin. -Tarkoitatko rikoskumppania?
Käy vielä sekopään luona.
Ehkä hän nyt alkaa puhua.
Rikoskumppani. Kyllä.
PSYKIATRINEN SULJETTU OSASTO 3
Haluan tietää, mitä tämä tarkoittaa.
Nämä sanat.
Sanoitte ne minulle vuonna 1953.
Tämä levy kuitenkin julkaistiin vasta viime vuonna.
Sanoitte,
että teilläkin on poika.
Miksi murhasitte ne lapset?
En murhannut lapsia.
Halusin pelastaa heidät.
Sanoitte, että minä kuolen.
Miten tiesitte, että minulla on syöpä?
Valkea piru.
Tiedättekö, kuka se on?
Olette enemmän pihalla kuin minä.
Miksette kertoneet meille nimeänne?
Kuka te olette?
Ulrich.
Ulrich Nielsen.
Ja tulen tulevaisuudesta.
Minua voisi kutsua huijariksi.
Oletteko kuullut bootstrap-paradoksista?
En.
Bootstrap-paradoksissa -
jokin asia tai tieto -
lähetetään tulevaisuudesta menneisyyteen.
Siten syntyy päättymätön kierre,
jossa kohteella ei enää ole todellista alkuperää.
Se on olemassa,
vaikka sitä ei ole koskaan luotu.
Yksinkertaistaen tämä kirja on matkustanut ajassa taaksepäin.
Se löysi minut ennen kuin olen kirjoittanut sitä.
Kaikessa on kysymys alkuperästä.
Missä alku on? Milloin alku on?
Onko alkua ylipäätään olemassa?
Maailma on täynnä tällaisia paradokseja.
Useimmiten päätämme kuitenkin vain katsoa toisaalle.
Lykkyä tykö, mutta ei hän puhu. Kenellekään.
Tuskinpa saatte hänestä mitään irti.
Päivää.
Nimeni on Tiedemann.
Egon Tiedemann. Muistatteko minut? Pidätin teidät viime vuonna.
Minulla olisi teiltä vähän kysyttävää.
Dopplerin poika palasi kotiin.
Haluaisin tietää, missä Helge on ollut.
Onko teillä rikoskumppania?
Jos puhutte minulle... se voi vaikuttaa tilanteeseenne täällä.
Se johtuu lääkkeistä.
Meidän pitää rauhoittaa häntä.
Onko hän kertonut nimeään?
Ei tietääkseni.
Nimeni on Ulrich Nielsen.
MADS NIELSEN, 12, KADONNUT
POLIISI YMMÄLLÄÄN
WINDENILÄISPOIKA KADONNUT JÄLJETTÖMIIN
TUTKINTAKANSIO KAHNWALD, MICHAEL
KUULUSTELUPÖYTÄKIRJA
Nimi tuntematon.
Ikä 9 - 11.
Väittää isänsä nimen olevan Ulrich Nielsen.
Ettekö jo kertoisi, miksi tulitte?
-Haluatte tietää, miten se toimii. -Kuinka te sen tiedätte?
Kerroitte minulle ilmestyvänne joskus tänne -
ja pyysitte selittämään koneen toiminnan.
Siis te itse.
Tuleva itsenne.
Ristiriitaista kyllä en olisi vielä hetki sitten osannut selittää sitä teille.
Viime vuonna joku kuitenkin selitti sen minulle.
Eräs toinen -
aikamatkustaja.
Arvelen hänen tienneen sen.
Hän tiesi kaiken, mitä tapahtuisi aina nykyhetkeen saakka.
Hän tiesi teidän tulevan tänne ja minun kertovan teille,
eli siis hänelle,
miten laite toimii.
Hän karmii minua.
Kuin hän olisi tyhjä sisältä, pelkkä kuori.
Ei hän ole koskaan ollut kovin välkky, mutta nyt hän on kuin tylsämielinen.
Hän pelottaa minua.
Kun Berndkään ei ole kotona, en tiedä, miten pärjään.
Ehkä itse paholainen on alkanut riivata häntä.
Olkaa kiltti, vilkaiskaa häntä ja sanokaa, että kaikki on hyvin.
Eikö hän ole puhunut sanaakaan?
Helge, tule alas. Joku haluaa puhua sinulle.
Aika on aina kanssasi, minne ikinä menetkin.
Kannat sitä itsessäsi, ja se kantaa sinua.
Se näkee ja kuulee kaiken, mitä teet ja sanot.
Äitisi on sinusta huolissaan.
Näytetäänkö hänelle, ettei hänen tarvitse?
Haluaisin, että luet tämän minulle.
Lukisitko?
"Sinä olet minun suojani -
ja kilpeni, sinun sanaasi minä panen toivoni."
Hän puhuu!
Antakaa hänelle aikaa.
Olen varma, että hän vain valikoi sanojaan huolella.
Voit pitää sen.
Ettekö jäisi vielä?
Hän on palannut.
Teidän rinnallenne.
Hän on ihme.
Älkää unohtako sitä.
Miksi oikeastaan tulit?
Yritän vain -
täyttää pari aukkoa vanhoissa tutkinta-asiakirjoissa.
Saada asiat järjestykseen.
Haluaisin puhua pojan kanssa.
-Michael on nukkumassa. -Keskellä päivääkö?
Hän ei voinut hyvin.
Onko hän koskaan puhunut vanhemmistaan?
Michael haluaa jättää menneet taakseen.
Hänellä on nyt uusi elämä.
Onko hän koskaan maininnut heidän nimiään?
Etunimiä?
Lempinimiä?
Nimeä Ulrich?
Eikö hän ole maininnut sinulle sitäkään?
Onko hän koskaan -
puhunut "valkeasta pirusta"?
Ei ole. En ymmärrä, mitä hyötyä näistä kysymyksistä on.
Voisinko kenties puhua hänelle huomenna?
-Voit. -Hyvä.
Jos jotain tulee vielä mieleesi,
voit soittaa minulle.
Hyvä on.
UNILÄÄKE
Minä...
Olen nukkunut taas huonosti.
Painajaisia.
Yksi asia vielä.
Olisiko sinulla pojan valokuvaa?
Vain arkistoon.
Vain arkistoonko?
Vain arkistoon.
Mitä haluat täältä?
Lähettikö Claudia sinut?
Jos luulet Adamin päästävän sinut takaisin, olet väärässä.
Valitsit puolesi. Sinulle ei ole pelastusta.
Tiedän, missä viimeiset sivut ovat.
Tiedän myös, kuinka pitkään Adam on etsinyt niitä.
Etkö usko hänen tekevän kaikkensa saadakseen ne käsiinsä?
En usko sinulta sanaakaan.
Et olisi ikinä saanut selville, missä ne ovat.
Ne ovat Claudialla.
Vastineeksi haluan sinun kertovan Adamille, että haluan palata.
Ennen uuden syklin alkua.
Uhraatko Claudian?
Et voi vihata omaa sisartasi niin kuin vihaat häntä.
Pidä tätä rauhantarjouksena.
Niin?
Teille olisi vieras.
Hyvä on.
Käykää sisään.
Voinko olla avuksi?
Yksi ruskea ja yksi sininen silmä.
Harvinaista.
Kuin tyttärelläni.
Olet liian hyvä ihminen.
Niin sinä olet aina ollut.
Maailma ei ole ansainnut sinua.
Anteeksi, mutta -
tunnemmeko toisemme?
Tulin kertomaan sinulle jotain.
Olen pahoillani.
Mistä olette pahoillanne?
Kaikesta.
Et ole ansainnut mitään tätä.
Mutta joskus hyvä ihmiset kärsivät eniten.
En ymmärrä.
Jonain päivänä ymmärrät.
Ja silloin haluan sinun tietävän,
että olen pahoillani, että kävi niin kuin kävi.
Joko kerrotte heti, mistä tässä on kyse,
tai muuten pyydän teitä poistumaan.
Olen oikeasti pahoillani.
Rouva Tiedemann, olen tavoitellut teitä koko päivän.
Lehtimiehet ovat odottaneet yli tunnin.
Ja...
Ja?
Siirsin kokouksen huomiselle.
Sitten tapaatte ammattiliiton.
Perukaa kaikki.
Lisäksi teidän isänne...
Hän on täällä.
En tiennyt, mitä tehdä.
Mitä sinä täällä teet?
Mikset soittanut ensin?
Halusin puhua kanssasi.
-Ei tässä kestä kauan. -Nyt on tosi huono hetki.
Et voi vain ilmestyä tänne.
Mikset sovi tapaamista sihteerini kanssa?
-Vaikka ensi viikolle. -Minulla on syöpä.
Eturauhasessa.
En halunnut järkyttää sinua.
Nyt syöpä on kuitenkin levinnyt.
Ajattelin, että sinun on parempi tietää.
Minä...
En tiedä, mitä sanoa.
Ei se mitään.
Halusin vain kertoa sinulle. Jatkan tästä sitten matkaa.
Sinulla on varmasti paljon tekemistä.
Isä!
-Siinä sinä olet! -Terve, prinsessa Nenäkäs.
Missä äiti on?
Näytät surulliselta.
Osaatko pitää salaisuuden?
Luulen nähneeni tänään noidan.
-Ei noitia ole. -Onpas!
Tämä oli ihan aito.
Miltä hän näytti?
Pitkä, valkea tukka. Niin kuin kirjoissa.
Mitä hän sitten sanoi?
Että hän oli pahoillaan.
Ei kuulosta noidalta.
Mistä sinä tiedät? Et ole koskaan nähnyt noitaa.
Ovatko nuo äidille?
Ovat.
Olet liian hyvä ihminen, isä. Maailma ei ole ansainnut sinua.
Onko kaikki hyvin?
On.
Pelkkä déjà vu.
Ennen ajattelin, että pahinta, mitä ihmiselle voi tapahtua -
on menettää oma lapsensa.
Mutta ei sitä voi estää.
Vaikka kuinka yrittäisimme pitää heistä kiinni,
siitä huolimatta he katoavat joskus.
Vanhemmat...
Lapset...
He kulkevat yhteistä tietä vain osan elämästään.
Lopulta -
he ovat peninkulmien päässä toisistaan.
Viime talvena -
Windeniin saapui eräs tuntematon poika.
Hän sanoi silloin minulle jotain kummallista.
Ei siinä ole järkeä, mutta...
Ehkä syöpä saa vain pääni sekaisin.
Tunnetteko tämän pojan?
Onko hän täällä?
Missä hän on?
Tiesitkö, että hän on täällä? Tiesitkö sen koko ajan?
Missä hän on?
Sano se!
Missä poikani on?
Päästä irti minusta!
Missä Mikkel on?
Kauppa on jo kiinni.
Tekö siinä? Minä...
Se ei ole vielä valmis.
Ei se ole valmis vielä 33 vuoteen.
Tämä koje... Sen piirustukset...
En ihan ymmärrä, mikä se on.
En ole ennen nähnyt tätä.
MATKA AJAN HALKI
Koko elämämme mietimme, minne matkamme vie.
Tämä on teidän.
-Pitäkää se. En tarvitse sitä enää. -Miksi annatte sen minulle?
Kuolen pian.
Minä... en ymmärrä.
Ymmärrätte vielä.
Joskus.
Sitten tapaamme jälleen.
Ennen kuin kuolette.
Emme, vaan sen jälkeen.
Miten se muka on mahdollista?
Aika on pelkkää harhaa.
Kerrotte silloin, miten laite toimii.
En edes tiedä sen käyttötarkoitusta. Miksette kerro, mikä se on?
Koska sanoitte minulle, että joku muu kertoi sen teille.
Asiat menevät omaa tietään, niin kuin aina.
En sanonut teille niin. Kukaan ei ole kertonut minulle mitään.
Ette nyt,
vaan tulevaisuudessa.
Kaikki tämä päättyy pian.
Siihen saakka kaiken on kuitenkin oltava niin kuin ennenkin.
Odottakaa!
MATKA AJAN HALKI H.G. TANNHAUS
Luulit voivasi luottaa häneen.
Hän petti sinut.
Silmäänsä räpäyttämättä.
Veit minulta kaiken. Sinä kuolet!
Mukanasi kuolee kaikki se, mitä edustat.
Tiedän, että kuolen.
Mutta häviänkö tämän ottelun?
Vai onko tämä tapaamisemme, sinä siinä aseinesi,
vain osa peliä, jota et vieläkään osaa pelata?
Luulet voivasi manipuloida minua sanoillasi.
-En ole enää pelinappulasi. -Mutta Adamin olet yhä.
Hänen lupaamansa paratiisi on silkkaa valetta.
Hän myy sinulle harhakuvan vapaudesta.
Kysy itseltäsi, oletko todella vapaa.
Jos olet todella vapaa,
sinulla ei ole vaihtoehtoja.
Onko sinulla vaihtoehtoja?
TUNTEMATTOMAN NAISEN RUUMIS LÖYTYNYT METSÄSTÄ
Ei voi olla totta.
Charlotte?
Ei voi olla...
Tämä ei ole oikein.
Tämä ei ole totta.
Vaikka kuinka taistelisimme vastaan,
veri yhdistää meitä.
Saatamme olla vieraantuneita perheestämme emmekä ymmärrä heidän tekojaan.
Silti tekisimme mitä vain heidän puolestaan.
Punainen lanka,
joka yhdistää koko elämämme toisiimme.
Oliko hänellä sivut?
Hän sai ansionsa mukaan.
Loppujen lopuksi saamme kaikki -
ansiomme mukaan.
Tekstitys: Kalle Keijonen