Jag såg dig växa upp.
Hur du blev man.
Hela ditt livs kretslopp.
Tiden valde ut dig.
God valde ut dig.
Glöm inte att vi också är ditt hem nu.
Ingen smärta kommer att orsakas dig.
Vi vakar över dig.
Tiden är alltid med dig. Oavsett vart du färdas.
Du bär den med dig. Och den bär dig.
Den ser och hör allt det du gör eller säger.
Tick.
Tack.
Tick-tack.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Claudia! Har du inte gått än?
Jag... Jag glömde pengarna till mjölken.
-Men det löser sig. -Vänta.
Köp en karamell.
Tack.
Åh, Gud.
Tror du att hon märkte nåt?
Oroa dig inte. Alla familjer har sina hemligheter.
-Vart ska du? -Ingen särskild stans.
Jag har några ärenden att uträtta.
Du är vacker.
23 JUNI 1954
FYRA DAGAR TILL APOKALYPSEN
Helge?
Och om vi vet att han hör oss, vadhelst vi ber om,
vet vi också att vi redan har det som vi har bett honom om.
Inget förloras ur hans sikt. Han återbördar allt.
Det har gått sju månader och vi vet fortfarande inte vem det här monstret är.
Varför vägrar han att avslöja sin identitet?
Varför letar ingen efter honom?
Det får en att undra hur vissa människor lever.
Nästan som spöken.
Egon?
Får jag fråga dig en sak?
Din hustru och du...
Är allt fortfarande...
-Har ni fortfarande... -Mycket?
Nej, överhuvudtaget.
Nämen, se där.
Jag trodde inte att det gjordes såna som du längre.
Du, Egon...
Du måste lätta på trycket.
Äktenskapet är inte så... som det marknadsförs.
Så fort de får barn blir de andra personer.
Som om de vore gifta med satungarna. Det har naturen sett till.
Men där ute...
Där finns det fortfarande en hel hoper delikata blommor att plocka.
Man har hittat honom!
-Vem? -Dopplers pojke.
Helge Doppler.
-Hans lik? -Nej. Pojken lever.
Han gick in genom dörren som om inget hade hänt.
Gillar du din mamma?
Min är lite konstig ibland. Hon beter sig alltid som jag inte förstår nånting.
När jag får barn, ska jag inte vara sån.
Varför pratar du aldrig om hur det var där ni kommer från?
Innan ni kom till Winden?
Mamma var ofta ledsen. Jag bodde länge på barnhem.
Hon pratar inte så gärna om det. Därför gör inte jag det heller.
Har du ingen släkt förutom din mamma?
Mamma har en bror.
Men jag tror att de hatar varandra.
Tror du att hon trivs här?
Visar du den för mig nu?
Var är de där jävla spökena?!
-Har du sett min bok? -Vilken bok?
Spökena!
Varför glor du på mig så där? Jag vet att jag är sen.
-Var det du som lade den där? -Nej, jag...
Jag tänkte att vi kanske...
Du kanske kunde skolka i dag, så vi kunde göra nåt kul.
Jag vet inte. Jag tänkte bara att det var så längesen vi gjorde nåt tillsammans.
Jag har tyskaprov i dag och sen tänkte jag gå till sjön.
Kanske en annan gång.
Regina, vänta.
Jag gillar hur du har ditt hår nu.
Det får dig att se så vuxen ut.
Tack.
Jag har lite ont om tid. Jag måste gå.
Tid...
EN RESA I TIDEN
TILL CLAUDIA FRÅN HELGE
"Mitt enda mål är att ta många liv.
Ju fler, desto bättre mår jag."
God dag, fru Doppler.
Jag har redan berättat allt för era kollegor.
Jag skulle vilja ställa några frågor till Helge.
Han har ännu inte sagt ett enda ord.
Det är nåt som är konstigt med pojken.
Det tar inte så lång tid.
Helge?
Minns du?
Jag är Claudias pappa.
Kan du inte berätta var du var all den här tiden?
Och med vem?
Vem gjorde det där mot dig?
Kommissarien frågade dig om nåt.
Men säg nåt, då!
Jag ville bara se hur du mådde.
Det låter kanske konstigt, men...
Förra året. Den här boken...
-Varför gav du den till mig? -Jag...tänkte...
...att du kanske är den ende som förstår mig.
Tiden...är alltid med dig.
Oavsett vart du färdas.
Du bär den med dig. Och den bär dig.
Den hör och ser allt det du gör...och säger.
Vad ska det betyda?
Han sa...
...att det är en kamp mellan gott och ont, mellan ljus och mörker.
Och att de resande kan få allt som sker att inte ske.
Om vi lyckas kommer allt aldrig att hända.
-Vem sa det? -Noah.
Vem är Noah?
Du får inte lita på honom. Aldrig. Hör du det? Aldrig!
Helge!
Förlåt.
Jag ville inte det här.
Tick.
Tack.
Tick.
Tack.
Var det nån som såg dig?
De skickade tillbaka Helge i dag.
Noah är också tillbaka.
Jag är inte rädd för honom längre.
-Ni har samma blod. -Man kan inte välja sin familj.
Att frigöra sig från sitt blod, innebär att bli fri. Det har du själv sagt.
Trots det präglas vi av våra familjer i hela livet.
Sic mundus...
De förbereder nästa cykel.
Om fyra dagar.
Din bror är en blind idiot.
Allt lidande han orsakar folk... Men det kommer att få ett slut.
Det här måste du ge mig. Inte än. Det finns fortfarande tid.
I dag?
Jag vill tacka dig. För allt.
Min mamma älskar dig. Vet du det?
Hon kan göra dig väldigt lycklig, om du låter henne göra det.
Är ni H.G. Tannhaus?
Heterokromi.
Ett blått öga...
...och ett brunt.
Har ni skrivit den här boken?
Jag har undrat när det var dags.
När vi skulle träffas igen.
Jag känner inte er.
Men jag känner er.
Ett evigt kretslopp.
Märkligt.
Och han pratade inte?
Vad anser du om det här? Han bara dök upp från ingenstans.
Det kanske... inte finns nån koppling mellan dem.
Galningen som dödade barnen och Dopplers pojke.
Hur skulle han ha kunnat göra det? Han har varit inlåst i sex månader.
-Han kanske inte var ensam. -Menar du att han har en medbrottsling?
Fråga ut galningen igen.
Nu kanske han pratar.
En medbrottsling... Ja.
PSYKIATRISK SLUTENVÅRD AVDELNING 3
Jag skulle vilja veta vad allt det här betyder.
Den där texten.
De där orden sa ni till mig 1953.
Men den här...kom först förra året.
Ni sa...
...att ni själv hade en son.
Varför mördade ni barnen?
Jag mördade inte barnen.
Jag ville rädda dem.
Ni sa att jag skulle dö.
Hur visste ni att jag har cancer?
Den vita djävulen?
Vet ni vem det är?
Ni är ju mer förvirrad än jag.
Varför har ni aldrig sagt vad ni heter?
Vem ni är?
Ulrich.
Ulrich Nielsen.
Och jag kommer från framtiden.
Jag är det man kallar en bedragare.
Har ni nånsin hört talas om föräldralösparadoxen?
Nej.
I en föräldralösparadox...
...skickas ett föremål eller information
från framtiden till det förflutna.
Därigenom skapas ett oändligt kretslopp
i vilket föremålet inte längre har nåt egentligt ursprung.
Det existerar...
...utan att nånsin ha skapats.
Enkelt uttryckt, så har den här boken rest tillbaka i tiden.
Den hittade mig innan jag hade skrivit den.
Allt är en fråga om ursprung.
Var finns början? När är början?
Finns det överhuvudtaget en början?
Världen är full av såna paradoxer.
Men för det mesta beslutar vi oss för att titta bort.
Lycka till. Men han pratar inte. Inte med nån.
Jag tror inte att ni får ur honom nåt.
Hallå?
Jag heter Tiedemann.
Egon Tiedemann. Minns ni mig? Jag grep er förra året.
Det finns några saker jag skulle vilja fråga er om.
Dopplers pojke är hemma igen.
Jag skulle vilja veta var Helge har varit.
Har ni en medbrottsling?
Om ni pratar med mig... Det kan påverka er situation här.
Det beror på medicineringen.
Vi måste hålla honom lugn.
Har han sagt vad han heter än?
Inte vad jag vet.
Jag heter Ulrich Nielsen.
MADS NIELSEN (12) SAKNAD
POLISEN FAMLAR I MÖRKER
POJKE FRÅN WINDEN SPÅRLÖST FÖRSVUNNEN
DOSSIER KAHNWALD, MICHAEL
FÖRHÖRSPROTOKOLL
Namn okänt.
Ålder: nio till elva år.
Hävdar att hans pappa heter Ulrich Nielsen.
Vill ni inte berätta varför ni egentligen är här?
-Ni vill veta hur den fungerar. -Hur vet ni det?
Hon berättade för mig att ni skulle dyka upp här en dag
och att jag skulle förklara apparaten för er.
Det vill säga...ni själv.
Ert framtida jag.
Det paradoxala är att jag, fram tills helt nyligen, inte skulle ha kunnat göra det.
Men förra året var det nån som förklarade den för mig.
En annan...
...tidsresenär.
Jag tror...att hon visste det.
Hon visste hur allt skulle utvecklas, fram till precis nu.
Hon visste att ni skulle dyka upp här så att jag skulle kunna förklara för er,
och därmed även för henne,
hur apparaten fungerar.
Han är obehaglig.
Som om han är helt tom inuti och bara ett skal.
Han var aldrig särskilt klyftig, men nu tror man nästan att han är trög.
Han gör mig rädd.
Nu när Bernd inte är hemma, vet jag inte hur jag ska hantera situationen.
Kanske har hin håle besatt honom.
Var snäll och ta en titt, och säg att han mår bra.
Och han har inte sagt ett enda ord?
Helge, kom ner. Det är nån som vill prata med dig.
Tiden är alltid med dig. Oavsett vart du färdas.
Du bär den med dig. Och den bär dig.
Den ser och hör allt det du gör eller säger.
Din mamma oroar sig för dig.
Ska vi visa henne att det inte finns nåt skäl till det?
Jag skulle vilja att du läser det här för mig.
Kan du göra det?
"Du är mitt beskärm
och min sköld. Jag hoppas på ditt ord."
Han pratar!
Ge honom lite tid.
Jag är säker på att det bara är så att han väljer sina ord noga.
Den kan du behålla.
Vill ni inte stanna en stund?
Han har kommit tillbaka.
Till ert sköte.
Han är ett mirakel.
Glöm inte det.
Varför är du egentligen här?
Jag försöker bara
fylla i några luckor i några gamla fall.
För ordningens skull.
Jag skulle gärna vilja prata med pojken.
-Michael sover. -Mitt på dagen?
Han mådde inte så bra.
Har han nån gång sagt nåt till dig om sina föräldrar?
Michael vill lägga det bakom sig.
Han har ett nytt liv nu.
Har han nånsin nämnt deras namn för dig?
Förnamn?
Smeknamn?
Namnet Ulrich?
Har han aldrig nämnt det för dig?
Har han nånsin...
...pratat om en vit djävul?
Nej. Jag förstår inte vad alla de här frågorna ska vara bra för.
Kan jag kanske prata med honom i morgon?
-Ja. -Bra.
Om du kommer att tänka på nåt...
...är det bara att ringa mig.
Bra.
SÖMNPILLER
Jag...
Jag har inte sovit så bra på sistone.
Mardrömmar.
En sak till...
Har du möjligen ett fotografi av pojken?
Till hans dossier.
Till dossiern, eller hur?
Bara till dossiern.
Vad gör du här?
Har Claudia skickat dig?
Om du tror att Adam låter dig komma tillbaka, tar du fel.
Du har valt sida. För dig finns det ingen frälsning.
Jag vet var de sista sidorna finns.
Och jag vet hur länge Adam har letat efter dem.
Tror du inte att han skulle göra vad som helst för att få dem?
Jag tror inte ett ord av det du säger.
Hon skulle aldrig ha berättat var de finns.
Claudia har dem.
I gengäld vill jag att du säger till Adam att jag vill komma tillbaka.
Innan den nya cykeln inleds.
Offrar du henne?
Du kan inte hata din egen syster lika mycket som du hatar henne.
Se det som ett fredserbjudande.
Ja?
Det är nån som vill träffa er.
Det går bra.
Ni kan gå in.
Hur kan jag hjälpa er?
Ett brunt och ett blått öga.
Det är sällsynt.
Precis som min dotter.
Du är en alltför god människa.
Men det har du alltid varit.
Världen förtjänar inte dig.
Ursäkta mig, men...
...känner vi varandra?
Jag är här för att jag måste säga nåt till dig.
Förlåt.
Vad ber ni om ursäkt för?
Allt.
Du har inte förtjänat nåt av det här.
Men ibland drabbar det de goda som hårdast.
Jag förstår inte.
Nån gång kommer du att göra det.
Och då vill jag att du ska veta...
...att jag är ledsen över att det blev så som det blev.
Antingen berättar ni omedelbart vad det här handlar om...
...eller så får jag be er att gå igen.
Jag är verkligen ledsen.
Fru Tiedemann, jag har försökt nå er hela dagen.
Pressfolket väntade i över en timme.
Och...
Och?
Jag flyttade fram mötet till i morgon 10.30.
Efter det har ni möte med facket.
Avboka alla möten.
En sak till. Er pappa...
Han är här.
Jag visste inte var jag skulle göra av honom.
Vad gör du här?
Varför ringde du inte först?
Jag ville prata med dig.
-Det tar inte lång tid. -Det passar inte så bra nu.
Du kan inte bara dyka upp så här.
Du kan väl boka en tid som passar oss båda?
-Nästa vecka, till exempel. -Jag har cancer.
Prostatan.
Jag ville inte göra dig orolig.
Men nu har cancern spritt sig.
Och jag tänkte... att det är bäst att du vet det.
Jag...
Jag vet inte vad jag ska säga.
Det är okej.
Jag ville bara att du skulle veta. Så nu går jag igen.
Du har säkert massor att göra.
Pappa!
-Du är hemma igen! -Ja, prinsessan Näsvis.
Var är mamma?
Du ser ledsen ut.
Kan du bevara en hemlighet?
Jag tror att jag såg en häxa i dag.
-Häxor finns inte. -Jo då.
Den här var på riktigt.
Hur såg hon ut?
Långt vitt hår. Som i böckerna.
Och vad sa hon?
Att hon var ledsen.
Det låter inte som en häxa.
Hur kan du veta det? Du har ju inte sett nån.
Är de till mamma?
Ja.
Du är en alltför god människa, pappa. Världen förtjänar inte dig.
Är allt bra?
Ja.
Det är bara en déjà vu.
Förr trodde jag alltid att det värsta som kunde hända i ens liv...
...var att förlora sitt barn.
Men vi kan inte göra nåt åt det.
Oavsett hur hårt vi försöker hålla kvar dem...
...försvinner de ändå. Nån gång.
Föräldrar...
Barn...
Endast under en del av livet följer de samma väg.
Till sist...
...är de miltals ifrån varandra.
Förra vintern...
...kom det en pojke till Winden. En främling.
Han sa nåt märkligt till mig.
Det går inte ihop, men...
Kanske är det cancern som gör mig galen...
Vet ni vem den här pojken är?
Är han här?
Var är han?
Visste du att han var här? Visste du det hela tiden?
Var är han? Var är han?!
Kom igen, säg det!
Var är min son?
Släpp mig!
Var är Mikkel?
Jag har stängt för i dag.
Det är ni. Jag...
Den är inte färdig än.
Det kommer att ta ytterligare 33 år innan den är färdig.
Den här grejen... Ritningen...
Jag förstår inte riktigt vad det är.
Den har jag sett förut.
EN RESA I TIDEN
Hela livet frågar vi oss vart vår resa ska ta oss.
Det här är din.
-Behåll den. Jag behöver den inte längre. -Varför ger ni den till mig?
Jag kommer snart att vara död.
Jag... Jag förstår inte.
Det kommer ni att göra.
Nån gång.
Och då möts vi igen.
Innan ni dör.
Nej. Efteråt.
Hur... Hur kan det vara möjligt?
Tiden är bara en illusion.
Då måste ni förklara apparaten för mig.
Men jag vet inte vad den är till för. Kan ni inte säga vad den är till för?
För att ni har sagt att det var nån annan som förklarade för er.
Saker sker så som de alltid har gjort.
Nej, jag har inte sagt nåt. Ingen har förklarat för mig.
Inte än.
Men i framtiden.
Allt det här får snart sitt slut.
Men till dess, måste allt förbli så som det alltid har varit.
Vänta. Snälla.
EN RESA I TIDEN H.G. TANNHAUS
Du trodde att du kunde lita på henne.
Hon förrådde dig.
Hon gjorde det utan att blinka.
Du tog allt ifrån mig. Du ska dö.
Och med dig, allt du står för.
Jag vet att jag ska dö.
Men förlorar jag det här partiet?
Eller är det här, vårt möte, du och ditt vapen...
...bara en del av ett spel, som du ännu inte vet hur man spelar?
Du tror att du kan manipulera mig med dina ord.
-Jag är inte längre en av dina bönder. -Men du är fortfarande Adams.
Det paradis han lovar dig är inget annat än en lögn.
Han säljer en illusion av frihet till er.
Fråga dig själv om du verkligen är fri.
Om du verkligen var fri...
...skulle du ha ett val.
Har du ett val?
OIDENTIFIERAD KVINNA HITTAT DÖD I SKOGEN
Det kan inte...
Charlotte?
Det är inte...
Nej, det stämmer inte.
Det är inte sant.
Oavsett hur mycket vi vill kämpa mot det...
...är vi förbundna genom vårt blod.
Vi kan verka främmande för våra familjer, och inte förstå deras handlingar.
Men till sist gör vi ändå allt för dem.
En röd tråd
som knyter alla våra liv till varandra.
Hade hon sidorna på sig?
Hon fick vad hon förtjänade.
Till sist får vi alla
vad vi har förtjänat.
Undertexter: Dan Brundin