Hvor begyndte det hele?
Hvor begyndte tingene?
I fortiden?
I fremtiden?
Hvem kan sige, hvor det begyndte?
Velkommen til fremtiden.
Jeg vil have, at alt det lort holder op!
Vil vi nogensinde være i stand til at kende altings oprindelse?
Eller er der en oprindelse før den?
Og før den?
Findes der en begyndelse og en ende?
Eller er alting kædet sammen i en endeløs sløjfe,
og er "begyndelse" og "ende" blot to forskellige ord
for et og samme øjeblik?
Mikkel?
Mikkel!
EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
På en anden måde Før eller siden
Begynder fremtiden et sted
Jeg vil ikke vente
Kun de modige tør elske Tøv ikke
Vi glider frem på ildhjul Mod fremtiden gennem natten
Buh!
Godmorgen.
Godmorgen, sovetryne.
Nå?
-Hvad har du for planer? -Jeg skal hen til søen med de andre.
Du ved godt, det bliver uvejr, ikke?
-Godmorgen. -Godmorgen.
Glem ikke Katharina og Ulrichs fest i dag. Kom nu ikke så sent hjem igen, okay?
Vil du nu ikke med?
Hvem vil have kaffe?
Fuck.
Jeg skal gå.
Er du okay, far?
Ja, jeg har det fint.
Alt er i orden.
Jeg havde lige et deja-vu...
Okay. Vi ses senere.
Tror du ikke det ville være godt, hvis du kom lidt ud?
Vil du i det mindste ikke prøve?
For min skyld.
Jeg skal stadig gøre mit billede færdig.
DAGEN FØR MICHAELS SELVMORD
Hvad er der?
Jeg har så meget at se til i dag.
Jeg får snart menstruation og har ikke barberet ben i en evighed. Beklager.
Det er jeg ligeglad med.
-Beklager, jeg kan ikke. -Jo.
-Jeg kan ikke, Ulrich. -Bank dog på for en gangs skyld!
Jeg tror, jeg er syg. Jeg har røde pletter overalt.
-Jeg har måske denguefeber? -Kom herhen.
Lort!
Du har røde hunde.
Hvorfor skulle det absolut ske i dag af alle dage?
Kom, vi kører til lægen.
UOPKLARET MORD I MARBURG EFTER 33 ÅR TO GERNINGSMÆND EFTERSØGES
Kommer du forbi senere?
-I eftermiddag, til frokost på hotellet. -Ja, selvfølgelig.
Er alt okay?
Ja.
Er du sikker?
Så ses vi senere.
Hejsa!
Hvor er ungerne?
Jeg var henne på plejehjemmet.
Skal vi fortsætte sådan her?
At du ikke tror på noget af det jeg siger mere?
Så sig dog noget!
Det er måske grunden til, at alt det her skete.
Fordi jeg ikke får noget af dig. Intet.
Det er, som om du er død indeni.
Angående i aften...
Det er nok bedst, jeg går alene hen til familien Nielsen.
Har I hørt om damen, der druknede her?
Hold nu op!
Når vandet er klart, kan man se hendes kjole dernede.
Og nogle gange kan man mærke hendes hænder på fødderne, mens man svømmer.
Men det er ikke det værste. Det værste er, når hun er sulten.
Så trækker hun folk ned til sig.
Din dumme nar!
Rigtig morsomt.
Kommer du i aften?
Det tror jeg.
Jeg spekulerer på, om mine forældre virkelig er lykkelige sammen.
Eller om folk bare slår sig til tåls med det de har.
Er dine forældre lykkelige?
Aner det ikke.
Hvad er det?
Den ser ret gammel ud.
Det er Sankt Kristoffer. De vejfarendes skytshelgen.
Spørg mig ikke.
Hej, Jonas. Skulle I ikke hen til søen?
Martha og Magnus gik for længe siden.
Sidste knytnævehilsen?
Rør ikke den smittekilde. Han har røde hunde.
Hvor er din cykel? Skal jeg give dig et lift?
Så ses vi i aften.
Jeg kender én person, som ville blive glad hvis du kom, og det er ikke Magnus.
-Ulrich! -Alle ved da, at Martha er vild med ham.
Hold så op!
Kom, hop ind. Vi sætter dig af ved søen.
-Nej, det er okay. Seriøst. -Fint.
Så ses vi senere, Romeo.
Du godeste.
Magnus?
Du bevægede dig ikke, og...
Jeg troede, du var død. Han sagde, der lå et lig der.
Jeg er stadig spillevende.
Fedt.
ARIADNE ET TEATERSTYKKE
Er der noget?
Jeg...
Jeg tænkte bare...
Vil du ikke nogle gange gerne vide, hvad der kommer til at ske?
Mener du i fremtiden?
Ja, eller...
...måske i det næste fem minutter.
Nogle gange har jeg på fornemmelsen...
...at der er ved at ske noget.
Forstår du det?
Angreb!
Fuck!
Hvad er der?
Jeg er nødt til at gå.
Hvorhen?
Vi gav bedstemor Ines en tablet i fødselsdagsgave.
-Jeg skal vise hende, hvordan den virker. -Okay.
Så... vi ses senere.
Jonas?
Hvorfor har du regnfrakke med?
Fordi de har lovet regn senere.
Nå, men...
Skulle du ikke gå?
Er alt okay?
Jeg tænkte, jeg stadig havde tid.
Hvorfor siger man egentlig sådan?
"At have tid."
Hvordan kan man have tid, når den helt tydeligt har dig?
Er der sket noget?
Du virker anderledes på en måde.
Der var noget, jeg ville sige til dig.
Jeg har længe villet sige det.
Jeg synes, vi passer perfekt sammen.
Du må aldrig tro andet.
Jeg er nødt til at gå.
-Hej. -Hejsa.
Er du også lidt træt?
Tillykke med bryllupsdagen.
Er det ikke vildt? Der er allerede gået 25 år. Tak for glassene, Hannah.
Det var så lidt.
Ja, hvem havde troet det?
25 år.
-Jeg skal tisse. -Gå hen til træet der.
Må han låne toilettet?
Hannah?
Hallo?
-Så gå ind i skoven. -Nej, selvfølgelig. Pjat.
Det er lige over for fordøren.
Jeg havde lige et deja-vu eller noget.
-Mikkel er blevet stor. -Han grovæder.
-Det har han fra sin mor. -Så er det godt!
Vil du have mere?
-Vi ses. -Vi ses i morgen.
Martha...
Beklager, at jeg ikke kan komme senere, men...
...vi skal fejre min mor og hotellet...
Jeg kunne ikke slippe for det. Jeg ville bare sige det.
Det gør ikke noget.
Og jeg...
Jeg kan så godt lide...
...dit hår på den måde.
Altså, du ser godt ud. Med det hår.
Lort. Du ved godt, hvad jeg mener.
Nå, men...
Vi ses i morgen.
Ciao.
UOPKLARET MORD I MARBURG
Wöller, det er mig.
Du skal finde ud af noget for mig.
Det er fortroligt.
Ræk mig din hånd Jeg bygger et sandslot til dig
På en måde, et eller andet sted, en dag
Tiden er inde Til lidt ømhed i aften
På en måde, et eller andet sted, en dag
-Hej, Martha. -Hej.
Hej.
Dejligt, du kom.
-Vil du have noget at drikke? -Ja, gerne.
Hejsa!
-Hvad så? -Hej.
Det skulle være en havefest, men her er meget hyggeligere.
Jeg tog tiramisù med.
Det er min yndlingssang. Jeg må bare danse!
-Hvor er champagnen? -Under bordet.
-Herligt. Tusind tak. -Vi er så stolte af dig!
Du fortjener vist mindst et kørekort for det.
-Nej! -Jo.
-Er det rigtigt? -Det er et løfte.
-Charlotte! -Sejt!
-Du skal danse med mig. -Nej.
-Jo! -Nej. Lad nu være, Katharina.
-Hej. -Hej.
Hvad så?
Ved du, hvor den skal stilles?
Derovre.
-Hvor er Peter? -Han har sommerforkølelse.
-Og Michael? -Noget lignende.
-Jeg går over med den. -Fint.
Champagne!
Tak!
Hannah!
Kom nu, lev livet lidt.
Dejligt at du kom.
Dejligt at I alle sammen kom. Skål!
-Hejsa. -Hejsa.
Skål for os.
-Dans nu med mig, gamle jas. -Ja, ja.
Jonas?
Jeg syntes nok, jeg hørte noget.
Hvorfor er du ikke henne hos familien Nielsen?
Er der sket noget?
Så, så...
Er du okay?
Hvad er der med dit hår?
Jeg ved det.
Hvad ved du?
Jeg ved det hele.
Hvad?
Sidste knytnævehilsen?
Hvabehar?
Hvorfor sagde du netop det?
Fordi jeg ved det, far.
Jeg ved det hele.
Jeg ved, dit rigtige navn er Mikkel Nielsen.
Det er okay.
Tilgiv mig.
Endnu yngre og kønnere.
-Du var ved at eksplodere der. -Hvor tarveligt!
Sikken sød pige.
Sød pige? Det er Magnus!
-Hvad er der? -Jeg kan ikke sove.
Åh, nej.
Du er brandvarm.
-Se de to grimme uhyrer her. -Nu går vi op ovenpå.
-Jeg elskede den kjole. -Hvor er I to sexede.
Sådan...
-Sov godt. Godnat. -Kan du blive her, til jeg falder i søvn?
Ryk ind.
Du er altså fra fremtiden?
Og hvorfor er du her nu?
Fordi jeg må bede dig om noget.
Hvad?
-Om ikke at gøre det. -Ikke gøre hvad?
Det er Ulrich og Katharinas bryllupsdag.
Du gik ikke med, som altid. Du blev her.
Men noget var anderledes. Jeg skulle have lagt mærke til, at der var noget galt.
-Jonas, jeg aner ikke... -Lyv ikke over for mig.
Jeg ved det! For fanden da!
Jeg ved, du vil hænge dig inde i atelieret.
Har du allerede skrevet brevet?
-Hvilket brev? -Det brev du skrev til mig.
Ikke til mig, til mit yngre jeg.
Det hvor der står: "Åbnes ikke før 4. november kl. 22.13."
ÅBNES IKKE FØR 4. NOVEMBER KL. 22.13.
Præcis det minut, hvor du forsvinder.
Jeg er her, så du ikke vil gøre det.
Det hele hænger sammen.
Som en endeløs sløjfe.
Men at du begår selvmord,
det er begyndelsen.
Lov mig, du ikke vil gøre det.
Far, du skal love mig det. Jeg beder dig.
Lov det.
Du glemte den her ved søen.
Jeg satte den på en snor.
Tak.
Jeg har tænkt over det, du sagde ved søen.
Om bedstemødre? Og internettet?
Jeg tror, du har ret.
Okay.
Den nat du forsvandt,
var du der, og pludselig var du væk.
Gik du tilbage til hulen? Hvordan fandt du passagen der?
Jeg fandt den ikke.
Nogen viste mig den.
Hvem?
Dig.
Hvad mener du?
Vi var henne ved hulerne.
Det er ikke dit.
Det herinde er uden tvivl 500 værd. Du får det for 200.
-Farmand har masser af penge. -Bla-bla-bla. Drop det fis.
Bare giv mig det.
-Jackpot! - Der var en mærkelig lyd.
Hvad er det?
-Vi var sikre på, at der var nogen. -Der er nogen.
Lort.
Hvad var det?
-Lort. -Hvad sker der?
Hvad sker der med den skide lommelygte?
Kom, løb!
Løb! Af sted!
Vi løb.
Og så mistede jeg dig.
Jeg vendte mig om, og du var væk.
Men pludselig var du der igen.
Skynd dig!
Denne vej.
Du sagde, der var noget. I skoven.
Noget ondskabsfuldt.
Og at vi skulle gå tilbage til hulen.
Du førte mig hele vejen hen til døren, og gennem tunnelen.
Jeg var så bange. Men du holdt mig i hånden.
Og så sagde du: "Vi er nødt til at blive her, hele natten,
men når det bliver morgen, vil alting være i orden."
Og da jeg vågnede, var du væk.
I alle disse år har jeg prøvet at forstå, hvorfor du gjorde det.
Men så, på et tidspunkt, begyndte det hele bare at udviskes.
Det blev mere uvirkeligt, som en drøm.
Men det er jo umuligt.
Det har jeg aldrig gjort.
Jeg så mig selv i dag.
Mikkel.
Det hele kommer tilbage. Den jakke, dig.
Som om det hele falder på plads.
Du er her måske slet ikke for at standse mig.
Men derimod for at vise mig hvad jeg skal gøre.
Du viste mig måske kun brevet,
så jeg ved hvad der står, så jeg forsvinder og du kan leve.
Nej, det kan ikke passe.
Det kan ikke passe. Han sagde, jeg kunne forhindre oprindelsen.
Hvis du ikke begår selvmord, vil intet af det resterende ske.
Men hvis intet af det resterende sker, vil du ikke blive født.
Og måske er din rolle i alt det her meget større, end du tror.
Og måske er jeg blot en lille del af en stor svulst,
der er meget større, end nogen af os kan forestille sig.
-Det har nogen sagt til mig før. -Hvem?
Mig.
Gud begår ingen fejl.
Han har en plan.
For hver enkelt af os.
Jeg har længe ventet på dette øjeblik, hvor vi ville mødes igen.
Hvem er du? Er du sammen med Adam?
Der er to sider derude.
Han er mørket. Jeg følger ikke ham, jeg følger lyset. Han løj over for dig.
Han førte dig hertil for at forårsage det hele, så det skete som altid.
Nej, det kan ikke passe.
-Adam vil også det her. -Nej, det vil han ikke.
Han vil ikke løse noget. Han vil ødelægge det for altid.
Din rolle i alt det her er meget større, end du tror.
-Kun du kan gøre en ende på alting. -Hvad skal det sige?
Vi er i krig, og du er nødt til at føre den mod dig selv.
Mod Adam.
Men hvis jeg ikke findes, hvis jeg ikke er blevet født,
så kan Adam heller ikke findes.
Jeg har set verden uden dig.
Tro mig, den er ikke som du forventer.
Der er øjeblikke hvor man må forstå, at de beslutninger man træffer
ikke kun påvirker ens egen skæbne.
Det her handler ikke kun om dig og Mikkel.
Det handler om alle.
Din mor.
Dine venner.
Martha.
Kun du kan redde dem.
Hvad skal det sige?
Vi må alle ofre noget. Din far må også ofre noget.
Det er okay.
Er det her apokalypsen?
Det er en smule skuffende.
Jeg forestillede mig det mere larmende.
Mere blændende.
Hvis verden gik under i morgen og alting begyndte forfra,
hvad ville du så ønske dig?
En verden uden Winden.
Hvad med dig?
VELKOMMEN
Kære Jonas,
når du læser det her, vil alting allerede og uigenkaldeligt være sket.
Det kan ikke længere ændres.
Jeg ville gerne have forklaret dig det noget før,
men jeg håber at du, når du forstår hvordan alt hænger sammen,
vil forstå min beslutning.
Sandheden er en besynderlig ting.
Man kan prøve at undertrykke den,
men den vil altid finde vej op til overfladen.
Vi forvandler løgn til vores sandhed for at overleve.
Vi prøver at glemme.
Indtil det ikke går længere.
Vi kender ikke engang halvdelen af denne verdens mysterier.
Vi vandrer i mørket.
Du kunne have sagt det til ham.
Du kunne have sagt til ham, hvad hans opgave i alt det her er.
Hvilken sti du virkelig sender ham ud på.
Der er ikke længe til, at den sidste cyklus begynder.
Vi må alle ofre noget, Magnus.
Tekster af: Sheila N. Hasahya