Mistä kaikki alkoi?
Mistä asiat lähtivät liikkeelle?
Menneisyydestäkö?
Tulevaisuudestako?
Kuka tietää, missä alku on?
Tervetuloa tulevaisuuteen.
Haluan, että tämä sairas paska loppuu!
Kykenemmekö edes koskaan tietämään, missä asioiden alkuperä on?
Vai oliko aina jotain ennen sitä?
Ja ennen sitä?
Onko alkua ja loppua edes olemassa?
Vai onko kaikki kytkeytynyt toisiinsa päättymättömään kierteeseen -
ja "alku" ja "loppu" ovat vain eri sanoja -
yhdelle ja samalle hetkelle?
Mikkel?
Mikkel!
NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Tulevaisuus jotenkin
Joskus alkaa jossakin
Miks enää oottaisin
Rohkeus tekee rakkauden Siksi emmi en
Vie tulipyörät meitä yössä Tulevaisuuteen
Pöö!
Huomenta.
Huomenta, unikeko.
No?
-Onko suunnitelmia? -Menen muiden kanssa järvelle.
Kuulitko, että lupailivat myrskyä?
-Huomenta. -Huomenta.
Älä unohda Katharinan ja Ulrichin juhlia tänään. Ethän tule taas niin myöhään?
Oletko varma, ettet tule?
Maistuisiko kahvi?
Vittu.
Minun pitää mennä.
Onko kaikki okei, isä?
Kaikki hyvin.
Kaikki kunnossa.
Pieni déjà vu vain.
Okei. Nähdään.
Eikö sinun olisi hyvä tulla vähän ulos?
Etkö edes yrittäisi?
Minun vuokseni.
Minun pitää viimeistellä kuvani.
20. KESÄKUUTA 2019
PÄIVÄ ENNEN MICHAELIN ITSEMURHAA
Mikä on?
On niin paljon tekemistä tänään.
Menkat ovat tulossa, enkä ole ajellut ikuisuuteen. Anteeksi.
Ihan sama.
-En minä voi. -Voitpas.
-Ulrich, en voi. -Ettekö te osaa koputtaa?
Olen varmaan kipeä. Minulla on kaikkialla punaisia pilkkuja.
-Onkohan minulla denguekuume? -Tule tänne.
Paska!
Sinulla on vihurirokko.
Pitikö sinun kaikista päivistä valita juuri tämä?
Mennään lääkäriin.
MARBURGIN MURHA 33 VUOTTA SELVITTÄMÄTTÄ. KAHTA TEKIJÄÄ ETSITÄÄN
Tuletko sitten?
-Iltapäivällä hotellille lounaalle. -Tulen tietysti.
Onko kaikki hyvin?
On.
Onko varma?
Nähdään sitten.
Hei!
Missä lapset ovat?
Kävin hoitokodissa.
Jatkammeko siis näin?
Etkö siis usko enää mitään, mitä sanon?
Sano jotain!
Ehkä tämän takia kaikki tapahtuikin.
En saa sinulta mitään. En mitään.
Olet kuin kuollut sisältä.
Tästä illasta...
Minun on ehkä parasta mennä Nielseneille yksin.
Kuulitteko tänne hukkuneesta naisesta?
Lopeta!
Kun vesi on kirkasta, voi nähdä hänen mekkonsa.
Ja joskus voi uidessa tuntea hänen kätensä jaloissaan.
Mutta se ei ole edes pahinta. Pahinta on, kun hänen on nälkä.
Silloin hän vetää ihmisiä alas luokseen.
Kusipää!
Tosi hauskaa.
Tuletko illalla?
Luultavasti.
Joskus mietin, ovatkohan vanhempani oikeasti onnellisia yhdessä.
Vai pitääkö ihmisten vain tyytyä siihen, mitä on.
Ovatko sinun vanhempasi onnellisia?
Ei aavistusta.
Mikä se on?
Näyttää aika vanhalta.
Se on Pyhä Kristoforos. Matkustajien suojeluspyhimys.
Älä kysy.
Hei, Jonas. Eikö teidän pitänyt mennä järvelle?
Martha ja Magnus menivät jo.
Nyrkkitervehdys?
Älä koske, ettet saa ruttoa. Hänellä on vihurirokko.
Missä pyöräsi on? Haluatko kyydin?
Nähdään sitten illalla.
Tiedän ainakin erään, joka ilahtuisi tulostasi, eikä hän ole Magnus.
Kaikkihan sen tietävät että Martha on häneen hulluna.
Lopeta!
Hyppää kyytiin, niin pääset järvelle.
-Ei oikeasti tarvitse. -Hyvä on.
Nähdään, Romeo.
Voi luoja.
Magnus?
Olit ihan liikkumatta...
Luulin, että olet kuollut. Täällä on kuulemma ruumis.
Melko elossa vielä.
Kiva.
ARIADNE NÄYTELMÄ
Mitä nyt?
Minä vain...
Ajattelin vain.
Etkö joskus haluaisi tietää, mitä tapahtuu seuraavaksi?
Tulevaisuudessako?
Niin,
tai ehkä vain viiden minuutin päästä.
Minulla on sellainen tunne,
että jotain tapahtuu.
Tiedätkö?
Rynnäkkö!
Vittu!
Mitä nyt?
Pitää mennä.
Minne?
Annoimme Ines-mummolle synttärilahjaksi tabletin.
-Minun piti näyttää, miten se toimii. -Okei.
Eli... nähdään sitten.
Jonas?
Miksi sinulla on sadetakki?
Koska luvattiin sadetta.
Eli siis...
Eikö sinun pitänyt mennä?
Onko kaikki hyvin?
Ajattelin, että minulla on aikaa.
Miksi niin edes sanotaan?
"Minulla on aikaa."
Miten ihmisellä voi olla aikaa, kun aika selvästi hallitsee sinua?
Onko jotain tapahtunut?
Olet jotenkin erilainen.
Halusin sanoa vielä jotain.
Olen halunnut jo pitkään.
Minusta sovimme täydellisesti yhteen.
Älä koskaan luule muuta.
Nyt minun pitää mennä.
-Hei. -Terve.
Oletko sinäkin vähän rasittunut?
Kaikkea parasta häidenne vuosipäivänä.
Hullua, eikö? Jo 25 vuotta. Kiitos laseista, Hannah.
Siitä ei ollut mitään vaivaa.
Jep, kuka olisi voinut uskoa?
25 vuotta.
-On pissahätä. -Mene tuonne puun alle.
Voiko hän käydä teillä?
Hannah?
Haloo?
-Mene metsään sitten. -Ei, tietysti. Höpsistä.
Vessa on ulko-ovea vastapäätä.
Koin vain jonkin déjà vun.
-Mikkel on kasvanut. -Syö kuin peikko.
-Tulee siis äitiinsä. -Varo vain!
Haluatko vielä?
-Nähdään. -Huomiseen.
Martha.
Anteeksi, etten pääse illalla,
mutta me juhlimme äitiäni ja hotellia...
On pakko olla siellä. Halusin vain kertoa.
Ei se mitään.
Ja minä...
Muuten minusta -
tukkasi on kivasti.
Tai siis näytät hyvältä. Tuossa tukassa.
Voi paska, tajuat kyllä.
Eli siis -
nähdään huomenna.
Ciao.
MARBURGIN MURHA SELVITTÄMÄTTÄ
Wöller, minä tässä.
Haluaisin, että selvität erään asian.
Luottamuksellisesti.
Tartu käteen Sulle hiekkalinnan teen
Jotenkin, jossakin, jolloinkin
On aika nyt Hellyydelle kypsynyt
Jotenkin, jossakin, jolloinkin
-Terve, Martha. -Hei.
Hei.
Kiva kun tulit.
-Haluatko juotavaa? -Mielelläni.
Hei!
-No? -Hei.
Näiden piti olla puutarhajuhlat, mutta kivampi näin.
Toin tiramisua.
Tämä on lempikappaleeni. Pakko tanssia!
-Missä samppanja on? -Pöydän alla.
-Kiva, kiitos. -Olemme niin ylpeitä sinusta!
Taidat ansaita tästä hyvästä vähintään ajokortin.
-Eikä! -Kyllä.
-Oikeastiko? -Kunniasanalla.
-Charlotte! -Mahtavaa!
-Tule tanssimaan. -Enkä.
-Tule! -Enkä, Katharina. Älä viitsi.
-Hei. -Hei.
No?
Minne tämä kuuluu?
Tuonne.
-Missä Peter on? -Kesänuha.
-Entä Michael? -Jotain samanlaista.
-Vien tämän. -Joo.
Samppanjaa!
Kiitos!
Hannah!
Eläisit nyt vähän.
Kiva kun tulit.
Kiva, kun kaikki tulitte! Kippis!
-Terve. -Terve.
Terveydeksi.
-Tule tanssimaan, vanhus. -Jo vain.
Jonas?
Luulinkin kuulleeni jotain.
Etkö mennytkään Nielseneille?
Onko jotain sattunut?
Hei...
Onko kaikki hyvin?
Mitä hiuksissasi on?
Minä tiedän.
Mitä sinä tiedät?
Tiedän kaiken.
Mitä?
Nyrkkitervehdys?
Mitä?
Miksi sanoit noin?
Koska minä tiedän, isä.
Tiedän kaiken.
Tiedän, että oikea nimesi on Mikkel Nielsen.
Ei se mitään.
Anna anteeksi.
Vielä nuorempi ja kauniimpi.
-Luulin, että puhkeaisit. -Julmaa!
Suloinen tyttö.
Suloinen tyttö? Tuo on Magnus!
-Mikä hätänä? -En saa unta.
Voi ei.
Olet ihan kuuma.
-Katsokaapa näitä kahta rumaa hirviötä. -Viedään sinut yläkertaan.
-Rakastin tuota mekkoa. -Olette tosi seksikkäitä.
Kas näin.
-Hyvää yötä. Kauniita unia. -Voitko jäädä tänne, kunnes nukahdan?
Tee tilaa.
Oletko siis tulevaisuudesta?
Miksi tulit tänne?
Minun pitää pyytää sinulta jotain.
Mitä?
-Älä tee sitä. -Tee mitä?
On Ulrichin ja Katharinan hääpäivä.
Et tullut mukaan, vaan jäit kotiin, kuten aina.
Jokin oli kuitenkin vialla. Minun olisi pitänyt huomata.
-Jonas, en tiedä yhtään, mistä... -Älä valehtele.
Minä tiedän, jumalauta!
Tiedän, että hirttäydyt ateljeessa.
Oletko jo kirjoittanut sen kirjeen?
-Minkä kirjeen? -Sen, jonka kirjoitat minulle.
Siis nuoremmalle minulle.
Sen, jossa lukee: "Avattava vasta 4. marraskuuta klo 22.13."
AVATTAVA VASTA 4. MARRASKUUTA KLO 22.13
Juuri sillä minuutilla sinä katoat.
Tulin tänne estämään sinua.
Kaikki kytkeytyy yhteen.
Kuin päättymätön kierre.
Mutta sinun itsemurhasi -
on kaiken alku.
Lupaa minulle, ettet tee sitä.
Isä, sinun pitää luvata minulle.
Lupaa se.
Unohdit tämän järvelle.
Panin siihen narun.
Kiitos.
Mietin sitä, mitä sanoit järvellä.
Mummostako? Ja internetistä?
Minusta olet oikeassa.
Okei.
Sinä yönä kun katosit,
olit ensin siinä ja yhtäkkiä poissa.
Palasitko luolaan? Miten löysit sieltä väylän?
En minä löytänyt sitä.
Joku näytti sen minulle.
Kuka?
Sinä.
Mitä tarkoitat?
Olimme luolilla.
Se on minun.
Sisällön arvo on 500. Saat sen kahdellasadalla.
-Isälläsi on paljon rahaa. -Älä puhu paskaa.
Anna tänne se.
-Jättipotti! -Kuului outo ääni.
Mikä se oli?
-Olimme varmoja, että siellä oli joku. -Siellä on joku.
Paska.
Mikä se oli?
-Paska. -Mitä tapahtuu?
Mikä tässä hiton taskulampussa on vialla?
Juoskaa!
Häivytään!
Me juoksimme.
Sitten kadotin sinut.
Käännyin ympäri enkä nähnyt sinua.
Mutta yhtäkkiä olit taas siinä.
Äkkiä!
Tätä tietä.
Sanoit, että metsässä oli jotain.
Jotain pahaa.
Ja että meidän piti palata luolaan.
Veit minut ovelle saakka ja tunnelin läpi.
Pelkäsin kuollakseni, mutta sinä pidit minua kädestä.
Sitten sanoit: "Meidän pitää jäädä tänne koko yöksi,
mutta aamulla kaikki on hyvin."
Ja kun heräsin, olit poissa.
Kaikki nämä vuodet olen yrittänyt käsittää, miksi teit niin.
Sitten jossain vaiheessa kaikki vain haihtui pois.
Se tuntui epätodelliselta, kuin unelta.
Tuo on mahdotonta.
En minä tehnyt niin.
Näin tänään itseni.
Mikkelin.
Kaikki tulee takaisin. Tuo takki, sinä.
Kuin kaikki loksahtaisi paikalleen.
Ehkä et tullutkaan estämään minua,
vaan näyttämään, mitä minun tulee tehdä.
Ehkä näytitkin kirjeen,
jotta tietäisin, mitä siinä on, jotta minä lähden ja sinä elät.
Ei se niin voi olla.
Ei voi olla. Hän sanoi, että voisin pysäyttää kaiken alkuunsa.
Jos sinä et tapa itseäsi, mitään muutakaan ei tapahdu.
Mutta jos mitään ei tapahdu, sinäkään et synny.
Ehkä sinun osuutesi tässä onkin paljon suurempi kuin luulet.
Ehkä minä olenkin vain pieni osa suurta syöpää,
joka on paljon suurempi kuin kukaan meistä osaa kuvitellakaan.
-Joku on sanonut noin minulle ennenkin. -Kuka?
Minä.
Jumala ei tee virheitä.
Hänellä on suunnitelma.
Meille kaikille.
Olen odottanut pitkään tätä hetkeä, kun tapaamme jälleen.
Kuka sinä olet? Oletko Adamin joukoissa?
Täällä on kaksi puolta.
Hän on pimeydessä. En seuraa häntä. Seuraan valoa. Hän valehteli sinulle.
Hän toi sinut tänne, jotta kaikki tapahtuisi niin kuin aina.
Ei se niin voi olla.
-Adamkin haluaa tätä. -Ei halua.
Ei hän halua korjata asioita, vaan tuhota kaiken lopullisesti.
Sinun osuutesi tässä kaikessa on suurempi kuin uskotkaan.
-Vain sinä voit pysäyttää tämän. -Mitä tuo tarkoittaa?
Olemme sodassa, ja sinun pitää käydä sitä itseäsi vastaan.
Adamia vastaan.
Mutta jos minua ei ole olemassa, jos en koskaan synnykään,
sitten Adamiakaan ei ole olemassa.
Olen nähnyt maailman ilman sinua.
Usko pois, se ei ole sellainen kuin oletat.
Joskus elämässä on ymmärrettävä, etteivät tekemäsi valinnat -
vaikuta vain omaan kohtaloosi.
Ei kyse ole vain sinusta ja Mikkelistä.
Kyse on kaikista.
Äidistäsi.
Ystävistäsi.
Marthasta.
Vain sinä voit pelastaa heidät.
Mitä tuo tarkoittaa?
Meidän kaikkien on tehtävä uhrauksia. Myös isäsi on tehtävä uhrauksia.
Ei se mitään.
Onko tämä maailmanloppu?
Mikä pettymys.
Kuvittelin, että se tulisi kovemmin.
Rytinällä.
Jos maailma loppuisi huomenna ja kaikki alkaisi alusta,
mitä toivoisit?
Maailman ilman Windeniä.
Entä sinä?
TERVETULOA
Rakas Jonas,
kun luet tätä, kaikki on jo peruuttamattomasti tapahtunut.
Enää ei voi perua.
Olisin halunnut selittää aiemmin,
mutta toivon, että kun ymmärrät, miten asiat liittyvät yhteen,
ymmärrät myös tekoani.
Totuus on kummallinen asia.
Sitä voi yrittää peittää,
mutta se palaa aina pinnalle.
Teemme valheistamme totuuksia selvitäksemme hengissä.
Yritämme unohtaa,
kunnes se ei enää onnistu.
Emme tunne puoliakaan maailman salaisuuksista.
Vaellamme pimeydessä.
Olisit kertonut hänelle.
Olisit kertonut, mikä on hänen tehtävänsä.
Mille tielle oikeasti lähetit hänet.
Viimeisen syklin alkuun ei ole enää kauan.
Magnus, meidän kaikkien on tehtävä uhrauksia.
Tekstitys: Kalle Keijonen