Mitä on todellisuus?
Onko niitä vain yksi?
Vai onko olemassa useita rinnakkaisia todellisuuksia?
Erwin Schrödinger laati kysymystä varten -
kiinnostavan ajatuskokeen:
Schrödingerin kissan.
Teräksiseen laatikkoon suljetaan kissa -
sekä pieni määrä radioaktiivista ainetta,
geigermittari, myrkkyastia ja vasara.
Heti kun radioaktiivinen atomi hajoaa,
geigermittari päästää irti vasaran, joka murskaa myrkkyastian.
Kissa kuolee.
Mutta kvanttimaailman aaltomaisen luonteen vuoksi -
atomi on yhtä aikaa sekä hajonnut että ei-hajonnut,
kunnes me omilla aistihavainnoillamme pakotamme sen olomuodon täsmälliseksi.
Kunnes katsomme laatikkoon, emme tiedä,
onko kissa kuollut vai elävä.
Se on olemassa kahdessa päällekkäisessä tilassa.
Ominaisuudet "kuollut" -
ja "elävä" ovat siis yhtä aikaa olemassa mikrokosmoksessa.
Mutta entä jos elämän ja kuoleman samanaikainen olemassaolo -
pätisikin myös makrokosmoksen maailmassa?
Minä korjaan kaiken.
Voisiko kaksi eri todellisuutta olla olemassa rinnakkain?
Voisiko ajan jakaa kahtia -
ja antaa sen kulkea kahteen vastakkaiseen suuntaan?
Olisiko siis kissa -
yhtä aikaa sekä elävä että kuollut?
Jos niin on,
montako eri todellisuutta -
voisi olla olemassa rinnakkain?
Martha!
Odota!
Et saa mennä sinne.
Bartosz?
Mitä sinä täällä teet? -Adam ja muut valehtelivat sinulle.
Ei hän halua auttaa vaan tappaa sinut.
Tulevaisuudessa. Ei hän halua estää maailmanloppua.
Kaikki kuolevat. Eivät sinun takiasi, vaan hänen.
Tiedän, mikä oikeasti on kaiken alku ja miten kaikki liittyy yhteen.
Ole kiltti.
Voin näyttää sinulle. Luota minuun.
NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
AIKOJEN VÄLISSÄ
Ihmisen on vaikea hyväksyä kuolemaa.
TANNHAUSIN PERHE
Hän pitää kiinni asioista, jotka ovat kauan sitten menneet.
Hän haikailee turhaan, että voisi kääntää ajan taaksepäin.
Kumota kuoleman.
Jos aika kuitenkin on suhteellista -
eikä mikään ole oikeasti täysin mennyttä -
ja eri todellisuuksia todella voi olla rinnakkain olemassa,
eikö silloin pitäisi olla mahdollista -
tuoda takaisin jotain pitkään kuolleeksi luultua -
ja luoda uusi todellisuus, jossa kuollut onkin taas elävä?
Jos elämäksemme määritellään se,
mikä on syntymän ja kuoleman välissä,
silloin siitä on olemassa lukemattomia eri toisintoja.
Voisimmeko siis huijata kuolemaa -
ja keksiä keinon tuoda elämä takaisin?
Sieltä, aikojen välistä.
CHARLOTTELLE
Kerro paratiisista.
Paratiisi -
on vapaa -
kivusta ja kärsimyksestä.
Kaikki mitä olemme tehneet,
on siellä unohdettu.
Kaikki kipu,
mitä olemme tunteneet,
pyyhitty pois.
Ja kaikki kuolleet -
elävät.
Adam pitää lupauksensa.
Väylä aukeaa taas.
Mitä haluat?
Lupailet aina, että täältä on jokin poispääsy.
Että voimme estää maailmanlopun.
Et silti edes tiedä, miten portti toimii.
Se toimii vielä.
Näin sen toimivan.
Tulevaisuudessa.
Entä sitten?
Milloin vihdoin kerrot totuuden?
Et edes halua palata.
Et halua estää maailmanloppua.
Tämä on meitä suurempi asia.
Maailmanloppua suurempi.
Jos portti toimii, voimme sen avulla löytää kaiken alun.
Sen hetken, joka käynnisti kaiken.
Kun löydämme sen, tuhoamme sen ja kaiken, mikä sieltä tulee.
Se on paratiisi.
Paratiisi?
Olemme olleet jumissa kaksi vuotta.
Kaksi helvetin vuotta!
En halua mitään paratiisia.
Haluan vain pois.
Haloo?
En halunnut pelotella teitä.
Eikö sade koskaan lakkaa?
Olen... Silja.
Bartosz.
Voimme aloittaa huomenna uuden koesarjan.
Olemme yrittäneet jo pitkään,
mutta onnistumme vielä.
Jonas.
Et saa luopua toivosta.
En pysty tähän enää.
Mitä sinä täällä teet?
Seuraatko minua? -Lupasit minulle jotain.
Adam lupasi minulle jotain.
Sanoit, että tarvitsemme maailmanlopun,
jotta me pelastumme.
Kaikki pelastuvat.
Sinä et voi kuolla.
Et voi tappaa itseäsi,
koska vanhempi sinä on jo olemassa.
Aika ei salli sitä.
Vaikka yrittäisit mitä.
Jokin,
tai joku,
pysäyttää sinut aina.
Elisabeth ja minä -
löysimme väylän.
Sinun on pidettävä sanasi.
Se aukeaa uudelleen.
Silloin sinä...
Silloin Adam -
vie meidät paratiisiin.
Meistä tulee kuulemma ystäviä,
kunnes petät minut.
Hyvä! Juuri noin.
Vielä kerran.
Hyvä!
Se on poika.
Mikä annetaan nimeksi?
Hanno.
Kohtalo pelaa kanssamme julmaa peliä.
Silti aina uskomme, että voimme jotenkin kääntää kortit omaksi hyväksemme,
jos vain haluamme sitä tarpeeksi.
Ihminen voi hamuta tyystin saavuttamatonta tavoitetta -
koko elämänsä ajan.
Mikään vastoinkäyminen eikä mikään este ole liian suuri -
estämään häntä tavoittelemasta haluamaansa.
Eikö tämä tavoitteidemme jääräpäisyys -
juuri erotakin meidät eläimistä,
joilla on vain lyhytkestoisia haluja?
Ja eikö jokainen edistysaskel kaikkina aikoina -
johdukin juuri tästä talttumattomasta tahdosta?
Mistä tahtomme ikinä onkaan peräisin,
se johdattaa meitä tiellämme.
Voimme päästää irti vasta,
kun olemme lopullisesti saavuttaneet tavoitteemme.
Miksihän se ei vieläkään toimi?
Ehkä Claudia ei halua sen toimivan.
Miksi luotat häneen?
Miksi itse luotit Adamiin?
Hän valehteli sinulle. Ei ole mitään paratiisia.
Ei ole muita kuin tämä maailma.
Tiedän, että luulet minun muuttuvan häneksi. En minä muutu.
Portti toimii, olen nähnyt sen.
Tulevaisuudessa. Kaikki toistuu.
Mutta jos matkustan takaisin, voin muuttaa kaiken.
Vanhempi minä yritti sitä jo, mutta tällä kertaa kaikki on toisin.
Olen muuttanut väylän komponentteja.
Tällä kertaa se toimii.
Sanoiko hän noin? Claudia.
Mitä oikeasti tiedät hänestä?
Joskus hän katoaa päiväkausiksi.
Mistä hän saa kaiken tietonsa?
Hän sanoi, ettei mikään täällä oleva kuulu tänne.
Mitä hän tarkoitti?
Tule sisälle.
Claudia salaa jotain.
Häneen ei voi luottaa.
Toivottavasti tiedät sen.
Eikö hän vieläkään epäile mitään?
Ei.
Hän ei tiedä sinusta ja toisesta maailmasta.
Jatka hänen johdattamistaan. Aine ei saa vielä toimia.
Suojelet solmua omassa maailmassasi ja minä minun.
Odota.
Kaikkina näinä vuosina asiat, jotka Eva on käskenyt tehdä...
Tietääkö hän kaiken, mitä tapahtuu?
Mietin vain, oletko koskaan tavannut häntä.
Ketä?
Vanhempaa minua.
En.
Muistan tarkkaan, mitä hän sanoi.
"Jos kaikki onnistuu,
Regina elää."
Olen miettinyt sitä kaikki vuodet.
En voi uskoa hänen tarkoittaneen,
että hänen kärsimyksensä toistuisi ikuisesti.
Solmu pitää voida avata jotenkin.
Tuhoamatta kaikkea elämää.
Niin, että Regina elää.
Elää oikeasti.
En usko, että Eva tai Adam tietävät keinoa.
Mutta minä etsin sen.
Minun maailmassani tai sinun.
Älä.
Etkö tuonut Claudiaa?
Nooa vahtii häntä.
Pitää olla varovaisia.
Anna tämä Claudialle.
Hän antaa sen Tannhausille.
Ymmärtääkö hän, miksi se on välttämätöntä?
Miksi kaiken pitää tapahtua uudelleen?
Sinun on oltava vahva, Hanno.
Isäsikin vuoksi.
Silja.
Yritimme kaikkemme, Bartosz.
Hän halusi nimeksi Agnes.
Kerro paratiisista.
Paratiisi -
on vapaa kivusta ja kärsimyksestä.
Kaikki mitä olemme tehneet -
on siellä unohdettu.
Väylä aukeaa vielä.
Ja sitten me pääsemme sinne.
Sinä,
minä -
ja Charlotte.
Missä hän on?
Charlotte?
Missä Charlotte on?
Mietin kaikki vuodet, mitä hän tarkoitti.
Että olisimme ystäviä, kunnes petät minut.
Missä Claudia on? Onko Charlotte hänellä? Autoitko häntä?
En tiedä, mistä puhut.
Missä hän on?
Missä Charlotte on?
En tiedä.
Saat vielä kärsiä.
Etsin hänet.
Haen hänet takaisin.
Lupaan sen.
Ihminen voi tehdä mitä haluaa, muttei haluta mitä haluaa.
Kaikki elämämme aikana valitsemamme tiet,
kaikki tekemämme päätökset,
juontuvat mielihalusta syvällä sisimmässämme.
Siihen emme voi vaikuttaa.
Se määrittää kaikki tekomme,
vaikka ne vaikuttaisivat kuinka vaikeilta tai mahdottomilta.
Hannah?
Silja?
Minä...
Etsin Jonasta.
Niin. Hän on muuttunut.
Matkustaminen on jättänyt jälkensä.
Jonas?
Tämä on tyttäreni. Silja.
Hän on siskosi.
Miten löysit meidät?
Pari päivää sitten -
tapasin vanhan naisen.
Hän vain ilmestyi kotiovellemme.
Eva.
Hän sanoi tietävänsä, missä sinä olet.
Ja sinun etsivän minua.
Olet oikeassa.
Kaikki on minun syytäni.
Minä pilasin kaiken.
Mutta nyt olen tässä.
Olen tässä, Jonas.
Bartosz. Valmista heille kamari.
Mitä sinä teet?
Silja.
Hän ei kuulu tänne.
Mitä tarkoitat?
"Hän ei kuulu tänne?"
Kaikkien pelinappuloiden on oltava paikallaan.
Hän on väärässä paikassa.
Kuten sinäkin.
Äiti.