Hvis han liksom hjemsøker museet, hvorfor jager han oss ut på gata?
Vi prøvde å hjelpe.
Skrikingen antyder at han ikke vil ha hjelp.
Jaså, sier du det?
Gassmasken må være forbannet.
Vi må ødelegge den, så går han videre.
Flott, Edwin. Hvordan gjør vi det?
Vi må skjære den av.
Jernkniv.
Svir om han prøver på noe.
Vi fjerner masken, ødelegger den,
han går videre, og det var det.
Bruk agn-og-fyrstikk-knepet.
Jeg trenger Den lille arkana, bind 4. Den vesle lilla boka.
Den har ildformelen.
Akkurat. Et lite problem. Jeg la den igjen på kontoret.
Charles, du har en sekk som kan romme uendelig mye.
Trodde ikke den trengtes.
Løp!
For svarte.
Denne veien!
Vi må tilbake til kontoret!
Dette er ikke kontoret.
Ikke lett å konsentrere seg når man blir forfulgt.
Forhåpentligvis sliter gjenferdet også med å finne fram.
Skyt budbringeren, heng dem opp
Klienten kunne vært mer spesifikk.
I GÅR
MUSEUM HJEMSØKT
Den nye utstillingen er om første verdenskrig,
noen henger fortsatt fast i den smerten.
De kan ikke gi slipp.
Jeg vil hjelpe dem videre.
Det er min ugjorte gjerning.
Høres ut som oss, hva? Gjenferd som løser saker ingen andre kan.
Jeg kom til dere fordi et av gjenferdene er blitt litt sprø.
Jeg hyrer dere for å løse den gåten.
Dere skal være de beste.
Ja. Hva med dette speilet?
- Har du skjerpet deg nå? - Ja.
Og jeg finner kontoret.
Gå.
Før han kommer...
DEN LILLE ARKANA
Der er du.
Beklager.
Den masken har makt over deg...
...så jeg må ta den.
Edwin!
Skynd deg!
Flamman voca spiritum expelle...
Edwin!
...objectum in praesentia auerde!
Det går bra.
Du vant krigen.
Barn leser om det på skolen.
Du var flink.
Vi må gjemme oss før Døden kommer.
Ellers tar hun oss også.
Bra jobbet, Charles.
Ja, jeg er ganske fornøyd. Bortsett fra kvelertaket hans.
Døden.
Hun er her.
Hallo, Wilfred.
Beklager, kjenner jeg deg?
Vi har møttes før, ja.
Jeg husker det nok snart.
Du har kjempet for lenge, Wilfred.
Du døde for over hundre år siden.
Jeg kom til deg da.
Men...
...du var så forvirret.
Så full av sinne og hat.
Du virker bedre nå.
Er du klar?
Hvor... Hvor skal jeg?
Da jeg var i India, snakket de om reinkarnasjon.
Jeg leste et dikt av Kipling.
De...
De kommer tilbake igjen,
så lenge den røde jord vil bestå.
Han kaster ei bort et blad eller tre.
Tror du han lar en sjel forgå?
Ja.
Sånn var det.
Er det det som skal skje med meg?
Det er nå du får vite det.
Hender det du tenker:
Hva om Døden finner oss?
Hun vil tvinge oss til å gå videre hver for oss.
Jeg lar det ikke skje.
BASERT PÅ KARAKTERER SKAPT FOR DC AV NEIL GAIMAN OG MATT WAGNER
Hvorfor er du så stiv?
Slipp deg løs.
Kom igjen, Edwin. Jeg valgte det til deg.
Boksing er en gentlemansidrett.
Når må jeg slå noen? Jeg har vært død siden 1916.
Ja vel. Hva om det er et annet gjenferd
som løper rundt og dreper folk med en elektrisk drill?
Rett inn i skallen, hjernemasse og blod overalt,
og magien din virker ikke, og du må redde en klient?
I ekstremt spesifikke tilfellet
slår du galningen med balltreet.
- La være. - Hør her.
Jeg har vært din beste venn i 30 år,
jeg vet du ikke liker å prøve nye ting,
men jeg vil føle meg mye bedre
om du lærer å forsvare deg.
Ja?
Greit.
Kom igjen.
Flink gutt.
Sånn ja. Bare... mye hardere neste gang.
DEAD BOY DETEKTIVBYRÅ
EN NY KLIENT
Jeg er Edwin Payne. Dette er Charles Rowland.
Som du sikkert vet, er vi Dead Boy detektivbyrå.
Han er hjernen og jeg musklene. Får ting gjort.
Er du musklene?
- Ja. Hvorfor sier du det sånn? - Ikke for noe.
Jeg vil at dere skal hjelpe en venn av meg, Crystal.
Hun er klarsynt.
Medium. Hun ser meg selv om jeg er et gjenferd.
Men i det siste har det vært litt rart.
Hvordan da?
Hun er vanligvis veldig...
Men i det siste har hun vært mer...
Og hun er amerikaner.
Sikkert en demon.
Flott. Vi har vært borti demonbesettelser før.
- Vært detektiver lenge. - Fantastisk.
Så dere vil hjelpe henne?
Vi skal vurdere å ta saken.
Nå skal han spille tøff.
Det er greia hans.
Vi må diskutere betaling.
Noen ganger jobber vi gratis, men dette...
Men jeg er bare et barn som desperat prøver å hjelpe min nye venn.
Hvordan kan jeg ha råd?
Emma.
Frisyren og den viktoriansk pungen tyder på at du døde sent på 1800-tallet.
Så du er eldre enn oss, overnaturlig sett.
God tid til å lære deg å være gjenferd.
Du kjenner også til det mystiske,
for eksempel selvlysende, magiske kjæleblekkspruter. Så...
Jeg tror du kan betale.
Greit, fjols.
Hvor mye?
Kutt ut!
Vekk!
FINNE OG FJERNE EN DEMON
Bra jobbet, Charles.
Vi har en skikkelig plan.
Henter forkledningene.
Nå, Edwin!
Tegn runen! Vi må fange demonen!
Jeg kverker deg!
Nå, Edwin!
Jeg kverker deg!
Ser du? Forkledningene mine funker alltid.
Den prøver å flykte!
Opp med farta!
Fisken vasker vekk runene!
Det bør få ut demonen.
Dette er King's Cross stasjon,
med overgang til Metropolitan line.
Det går bra. Det er i orden nå.
Du er Crystal, ikke sant?
Ja. Crystal Palace.
Noe... Jeg heter noe mer.
Jeg er fra...
Herregud. Hvorfor husker jeg ikke?
Sikkert en forbigående bivirkning av besettelsen.
Det går over.
Du kan bo hos oss noen dager, til du husker det.
Ikke noe vi pleier å tilby.
Dead Boy detektivbyrå. Vi reddet deg.
Ingen årsak.
Dead Boy detektivbyrå?
Supert, hva? Vi er gjenferd og løser mysterier.
Å ja. Gjenferd. Skjønner.
Navnet er bare så jævlig teit.
Hun burde ikke være her.
Saken er løst. Hva gjør hun her?
Døden var her. Vi har viktigere ting å tenke på.
- Hun kan komme tilbake. - Er saken virkelig løst?
Hun husker ingenting.
Hvor kan hun dra?
Hun kan finne vesle Emma,
ta bilder på kirkegården eller noe.
Vi omgås ikke levende mennesker.
Innrøm at det er fint å bli sett av en levende på vår egen alder.
Du kan ikke beholde henne.
Vi vil vel ikke ha en reprise av valpehendelsen i 94?
Greit. Nå skjønner jeg. Du er sjalu.
- Sjalu? - Hei...
...igjen.
Jeg kan faktisk høre dere.
God morgen.
Er det en krukke med bier?
Vet aldri hva man trenger i en sak.
Sov du godt?
Ja, og takk for at dere fikk fjernet David.
Og for å la meg bo her.
Het den skrekkelige, mektige demonen David?
Ja.
Så du drar vel nå?
La henne få puste litt før du hiver henne på dør.
De levende er så rotete.
Hvis hun hadde dødd i går, hadde det vært greit å ha henne her.
Det var dystert. Kom, Crystal.
Vi gir Edwin litt tid til å skjerpe seg.
Greit.
Vi må være greie med Edwin.
Han har vært tiår i helvete og glemmer hvordan man snakker med folk.
Tiår i helvete?
Ikke fordi han var ond. Det var en glipp.
Han gjør det mye lettere å være død.
Min beste venn.
De fleste gjenferd er fanget på jorden eller forbannet.
- Hva med dere? - Vi valgte å bli.
Ugjorte gjerninger. Saker å løse, gjenferd å hjelpe.
Vi er temmelig dyktige når vi ikke gjemmer oss for Døden.
Så dere er på rømmen.
Et par dumme, døde rømlinger.
Den var god.
Ikke le. Jeg gjør narr av dere.
Jeg er slem.
Ok.
Hva? Skal jeg liksom bli sint?
Ja, jeg...
Jeg husker ikke helt, men jeg tror
at folk ikke likte meg noe særlig.
Husker du mer i dag?
Nei. Det er som...
Det er som om minnene om hvem jeg er eller familien min
har fått brent hull i seg.
Jeg vil slå til noe, hardt.
Charles, du smiler mye.
Jeg elsker å snakke med levende på min egen alder.
Vi har møtt klarsynte før, men ikke så fine som deg.
Funket det på jentene i 80-årene?
Du må kutte ut.
- Ikke litt engang? - Nei.
- Ikke? - Nei.
Hei. Jeg skulle tatt med kaffe,
men Charles sa at gjenferd verken kan smake, føle eller lukte.
Det er som å svelge sand.
Jeg savner spagetti.
Postmannen var her.
En spøkelsespostmann?
Vet ikke helt hvordan det funker. Han kommer med mulige saker.
Fin kar. Litt skummel, fordi han sniker seg innpå oss.
Kanskje du kan spørre ham selv.
Vent. Du var ute.
Jeg får vel gjøre humøret ditt verre
ved å fortelle at Crystal og jeg har bestemt at hun kan bo her.
La det være helt klart. Ikke min idé.
Tenk å ha hatt henne i saken med den skrikende dukken.
Og hun kan hjelpe oss med de levende.
"Hjelpe oss"? Hvor lenge skal hun bli?
Til hukommelsen hennes er tilbake.
Kleint. Jeg går gjennom posten.
Så er dette mulige saker, eller...
SAVNET BECKY ASPEN, 10
Denne jenta lever.
Hva?
Denne jenta lever. Becky Aspen.
Hun er redd.
Det er et mørkt sted.
Nei, det er skjult.
Det er unaturlig, ondt.
Hun er omgitt av svart magi og død.
Vi må hjelpe henne.
- Nei. - Det lønner seg å ha en klarsynt.
Mørkt, unaturlig. Perfekt for oss.
Det er i USA. Vi krysser ikke havet på grunn av et flyveblad.
Og hvem er liksom klienten?
- Den savnede jenta. - En levende klient?
Vi jobber ikke sånn.
Det var sikkert fint at en levende tenåring så på deg...
- Ikke så høyt. - ...men det går for fort,
og hun skal absolutt ikke bli med i byrået.
Jeg vil ikke lage bråk, men jenta lever. Vi kan hjelpe henne.
Skader det å redde én levende jente?
Kom igjen, Edwin. Ville det ikke vært fint å komme seg bort litt?
Siden Døden nettopp var på kontoret vårt.
Og skal du virkelig la en liten amerikansk jente dø?
TRE FLY OG ÉN FERGE SENERE
PORT TOWNSEND DET HISTORISKE DISTRIKTET
Den fergeturen var så flott.
Aldri reist med en før.
Vi kunne vært her på et blunk om vi brukte speil.
Du kan ikke speilhoppe fordi du drasser på et menneske,
så vi tok båt. Jeg skjønner.
Og se nå. Alle tre er her og koser seg.
Det er vel og bra, men bare husk, Charles,
at det er Dead Boy detektivbyrå.
Ikke "to døde gutter og en trist, klarsynt jente".
Teit navn.
Begge er teite navn.
Jeg skal notere det i boken med meninger jeg gir blaffen i.
Jeg skal overse det, og sjekke et sted jeg fant på Internett.
SLAKTER
Unnskyld?
Du hadde rom til leie?
Hvorfor går hun hitover med kjøttøksa?
Hun har en stor kjøttøks.
Jeg er opptatt.
Vil du leie det?
- Hvor gammel er du? - Tjueto.
Tvilsomt.
Beklager. Alle er litt anspent etter det med Becky Aspen,
og du er fremmed.
Ja, jeg så flyvebladene. Trist sak.
Ja vel.
Du har det eneste ledige rommet jeg kanskje har råd til.
Så si ja, vær så snill?
Har du pengene?
Kom igjen.
Gå da.
Bli med henne.
Det er ukesleie.
Bare to rom her, Niko er din eneste nabo.
Holder seg for seg selv.
Du virker hyggelig.
Ikke ødelegg noe.
Jentas rom er tapetsert med anime og bilder av gutter.
- Ikke gå inn dit. - Vi sjekket at hun ikke er en morder.
Eller er det en god idé med en utleier med kjøttøks
og en mulig morder der vi bor?
Vi bor ingen steder. Dere lever ikke.
Nå har vi en savnet speider å finne.
ETTERFORSKNINGEN
Det beste ville vært å ta på dem, men her er planen:
Få foreldrene til å snakke om Becky.
Hvis de tenker på henne, kan jeg finne detaljer i tankene deres.
Jeg vet du ikke liker dypdykk i andres hjerner.
Vi kan finne en annen måte.
Det er den raskeste måten å få vite noe.
Kan vi få snakke litt med dere?
Selvsagt.
Alt som kan bidra til å finne Becky.
Kan dere fortelle om morgenen da Becky ble bortført?
Det var kl. 07 om morgenen.
Lagde frokost...
Jeg kom ned...
Fant du noe nyttig?
Du går så fort. Går det bra?
Politiet fant skoene ved en bekk.
Jeg kan se hvor hun hadde dem på sist.
Det er dette jeg mener.
Jobben går mye raskere med en klarsynt.
- Herregud. Hvor ble det av ham? - Han vil bevise noe.
Speilreiser kan være vanskelig. Han kjekker seg.
Alle har talenter.
Hånden din?
Jernstenger. Ubetenksomt.
Så jern brenner dere?
Vi prøver å unngå jern.
Det brenner og tvinger oss til å ta fast form. Gjør oss sårbare.
Vi vil jo ikke røpe det.
Dere er gjenferd. Hvorfor ikke besette en politimann?
Det tok bare noen sekunder. Og vi besetter aldri.
Det utløser alarmer i det hinsidige.
Glem alt det der nå.
Klar for å snakke med skoene?
Jeg snakker ikke med dem.
Jeg leser dem.
BEVIS
Trammen til det huset er det siste stedet Becky hadde på skoene.
Flottings.
Vi tar en rask titt.
Kjeler på komfyren.
Kråke i et bur.
Ingen tegn til folk.
Stikk, katte.
Vent.
Katt, du bor i nærheten. Vet du noe om dette huset?
Katta kan jo ikke snakke...
Drit og dra. Jeg sier ingenting om det huset eller heksa som bor der.
Snakker katter?
Sprøtt, hva? De snakker ikke med mennesker.
Det er ikke bra at det er et heksehus. De er vriene.
Og farlige.
Men dere takler vel en heks?
Ikke sant?
Vi må vite mer om heksa før vi går inn i huset hennes.
Så vi bare dro derfra uten å se etter Becky.
Vi kan ikke snike oss inn. Hun kan se oss,
etter å ha vært nær døden eller det overnaturlige.
Kan hun se oss, kan hun skade oss.
Eller prøve seg.
Vi vet i hvert fall at det er en overnaturlig sak.
En heks som bortfører barn, snakkende katter,
og nå den skumle tåken.
Og de jentene glor på meg.
Kanskje det er klærne dine.
Nei. Det ser ut som du snakker med deg selv.
Som om du er sprø.
Herregud. Jeg venter på toalettet til de går.
Unnskyld meg.
Det går fint.
Demonen David.
Ikke vær så formell. Vi har sett hverandre nakne.
Hva gjør du her? Hvor er vi?
Kom igjen. Det burde du vite.
Eller er det vanskelig å huske?
Bø.
Hvordan...
Herregud. Tok du noen av minnene mine?
Jeg har ikke hukommelsestap. Du tok dem.
Ja, jeg var litt slem.
Jeg har dem fortsatt.
Få tilbake alle minnene mine.
- Hvem er jeg? - Du er spesiell, Crystal.
Kreftene dine gjør deg... så spesiell.
Jeg har aldri hatt så lyst til å komme inn i noen igjen.
Charles og Edwin drev deg ut,
og du kommer ikke inn igjen uten at jeg gir deg lov.
Det skjer ikke.
Du har lest deg opp på demonologi.
Stakkars Crystal. Alt jeg skal gjøre med deg.
Crystal.
Går det bra?
Du sa noen ganske ville ting like foran oss.
Vent. Hvor er...
Går det bra med deg?
Du snakket med en demon midt i denne hyggelige iskrembaren.
Det går fint.
Herregud!
Jeg trenger bare et øyeblikk. Kan jeg få det?
Er David her i Port Townsend?
Ja. Jeg vet ikke. Jeg vet ikke hvor jeg var.
- Det var store øyeepler... - Charles, dette var ikke lurt.
Demonen hennes kan ødelegge saken.
- Du ville ikke ta den. - Det er en heks her.
Husker du hvor sterk demonen hennes var?
Ikke si det. Han er ikke min demon!
Og det var skremmende! Skjønner du det?
Men bra jobbet. Saken er oppklart, ikke sant?
Krysset av navnet mitt, så demonen må være borte.
Flott detektivarbeid, Edwin, for han er ikke borte.
Han er ikke borte!
Så kanskje han er vår jævla demon nå!
Har hun blitt gal?
Kjefter på oss.
Ikke på meg. Hun sier at hun er redd.
Redd?
Ja vel, Charles.
Du har vært annerledes etter at hun kom.
Vi må huske hva hun har opplevd.
Hva hun har opplevd? Jeg var over 70 år i helvete!
Det er ikke en konkurranse.
EDVARDIANSKE LONDON 1916
CHILTERN HOUSE-DETEKTIVENE
Vi gir vesle Mary Ann som offer til demonen Sa'al.
- Hva er den boka? - Tok den fra broren min.
La oss skremme den lille dusten.
Mary Ann. Mary Ann.
Mary Ann.
Mary Ann! Mary Ann!
Mary Ann!
Hva var det?
Så noen andre det?
- Beklager. - Ikke gjør det!
Nei. Vær så snill!
La meg være. Vær så snill!
Beklager. Teknisk sett er du et offer.
Så teknisk sett må jeg ta deg med til helvete.
Men det er ikke så ille.
Er du den samme katten som tidligere?
- Synes du alle ser like ut? - Ja. Men jeg har lett etter deg.
Jeg kjøpte denne for å si...
...takk.
Til... Til meg?
Bindingsmagi. Et av triksene mine.
Jeg har en savnet jente å finne.
Så fortell meg om denne heksa.
Greit.
Men å bruke magi på en katt betyr bråk.
Er...
Er det noe galt?
Det går fint.
Ja, det virker sånn. Jeg går inn igjen.
Jeg vil ta hodene deres og smelle dem sammen! Jeg er så sint!
Det høres sunt ut.
Sekunder etter at eksen min plaget meg,
som ikke er bra.
Jeg har det ikke bra.
Og de gutta belærer meg?
Etter at jeg hjalp dem?
De gutta, er de...
- Venner av deg, eller... - Jeg vet ikke. Kanskje.
Trenger jeg venner som bare bryr seg om det som er viktig for dem?
Ok.
Crystal, sånn er alle.
Hele tiden.
Alle tenker bare på seg selv hele tiden.
På en god dag kan de kanskje bry seg om deg en liten stund,
og så er det tilbake til å bare fokusere på seg selv.
Og bare så det er sagt, det høres ut som du gjør det også.
Det var...
...dystert.
Sier du at jeg er egoistisk?
Flott. Nå er jeg sint på meg selv.
Greit. Fin prat.
- Skal du også avhøre meg? - Kanskje.
Edwin tok seg av det.
Jeg visste ikke at David ville forfølge meg halve jorden rundt.
Og han vil ikke gi tilbake minnene han stjal.
For en idiot jeg er!
Vent. Tok han minnene dine?
Ja.
Det er ny informasjon.
Jeg bare...
Jeg blir sint.
Det er som å vite at du har et hjem, men ikke kunne komme dit.
Jeg kan ikke forklare det.
Akkurat.
Bli med meg.
Vi trenger et speil.
Kom igjen.
Jeg møter deg oppe.
Hallo.
Hei.
Jeg bor over gangen,
- hvis du... - Jeg liker jakken din.
Hva driver du med?
Så du ikke det?
Jeg skal vise deg noe.
Lov meg å ikke si det til Edwin.
Charles, vil dette bli kleint?
Jeg har sett til dem omtrent en gang i uka i 30 år.
Er det foreldrene dine?
Jeg tenkte ikke på at de kanskje fortsatt lever.
Ja. Se på dem.
De har hatt et godt liv. Det er mest TV, te og småkaker nå.
Faren min var...
Han var ikke så grei.
Tøff.
Og moren min var stille.
Stort sett lykkelige nå.
Det må være vanskelig å ikke snakke med dem eller klemme dem.
Ja.
Ja, det er det.
Men jeg er også stort sett lykkelig.
Jeg prøver å være ekstra lykkelig for oss alle.
Jeg gjør en ganske god jobb.
Jeg vet hvordan det er å ikke kunne dra hjem.
Hvis du skal bli, må du slippe oss inn.
Charles?
Jeg fant noe om heksa. La oss gå ned, fort.
Denne informasjonen er bare for pålitelige detektiver.
Ok. Jeg skal si sannheten.
Men det er en historie om hvor dum jeg var. Så bare...
LONDON FOR TRE MÅNEDER SIDEN
Først visste jeg ikke at David var en demon.
Og jeg falt litt for ham.
Da jeg skjønte hva han var...
Det spilte ingen rolle.
Du visste han var demon, og slapp inn?
Jeg er klarsynt. Jeg har sett mye rart.
Virket som kjærlighet.
Jeg var en idiot. Jeg har aldri sagt at det var mot min vilje.
Vi trodde det fordi det er sånn det er 99 % av tiden.
Skal vi roe oss ned litt?
Ja, jeg slapp ham inn. Men han må ha løyet.
Det var som å være fanget i en liten eske.
Jeg vet fortsatt ikke mye av det han gjorde.
Han ville ikke dra.
Flott. Nå vet du hvordan vi har det.
Reddet deg én gang, nå vil du ikke dra din vei.
Du morer deg med å leke detektiv.
Vet du hva som skjedde da jeg døde? Ingenting.
Da jeg forsvant, ble det kalt en ulykke.
Kostskolen dysset ned det som skjedde med Charles.
Dødsfallene våre betydde ingenting. Ingen løste dem.
Du er smart og morsom, men dette er ikke en lek.
Vi løser saker som aldri ville ha blitt løst.
Politiet vet ikke hva de skal gjøre med en heks!
Vi betydde ingenting.
Han og jeg.
Så disse sakene betyr noe.
- De må bety noe! - Du har rett.
Men vi har ikke løst Crystals sak heller.
Hun har ikke fått tilbake hukommelsen.
Da jeg var i hodet til Beckys mor,
med all den sorgen og smerten, tenkte jeg:
"Tenk om foreldrene mine føler det samme?"
Jeg vil bare hjelpe.
Det betyr noe.
Denne saken betyr noe.
Så...
Skal vi legge David til side nå?
Og fokusere på å redde Becky? Ja.
REDNINGEN
Denne heksa, Esther Finch, er oppslukt av ungdom.
Hun kidnapper lokale jenter,
låser dem inne og stjeler livskraften deres.
- Skikkelig skurk. - Ja.
Fikk du alt det fra en katt?
Smarte små jævler. Og klorene svir som ild.
Hvis hun er i live, går vi inn, finner jenta, får henne ut, ferdig.
Sånn. Lett som en plett.
Jeg trenger plantegningene av huset.
Finner du det på internettet ditt?
Ikke bare mitt internett.
Forklarer senere.
- Men ja, det kan jeg. - Bra.
Charles har den magiske sekken.
Akkurat. Det er faktisk et lommeunivers
bare jeg kan navigere, etter år med trening.
Men ja, "magisk sekk" er greit.
Herregud!
Jeg trodde du var en kjøttyv eller...
En kjøtt-pervo.
Hva gjør du? Vet du hva? Jeg vil ikke vite det.
Og samme hvor gammel du er: Legg deg.
Hun ser virkelig ut som en heks.
En sexy heks som røyker mye.
Men på en kul måte.
En heks som må på postkontoret
for å oppklare forvirring rundt en uavhentet pakke.
Ingen årsak.
Det var smart, Crystal.
Ja vel, Charles. Kom igjen.
Jeg vet vi er venner,
men det føles som jeg må vente her som straff for den demongreia.
Som var min feil, stor tabbe. Jeg burde ha fortalt alt.
Hekser er farlige.
Jeg har sett en heks forvandle en jente til en plastbit.
Hun kunne ikke røre seg, ble aldri eldre, men kunne føle alt.
Og det er hennes evighet nå.
Herregud.
Du har et liv å miste. La oss beskytte det så lenge vi kan.
Og...
...vi straffer deg.
Klapp igjen, kråke.
- Stor lås. - Du får den sikkert opp.
Jo, det gjør jeg, kråke. Vent og se.
Tomt?
Vent.
Dette er annerledes enn tegningene.
Skapet står for langt ut.
Akkurat.
Jeg tar en titt.
Undersøker litt.
Heksa kommer snart hjem.
Edwin!
Alt i orden?
Magisk tomrom?
- Sugde deg inn. - Godt gjettet.
Det er magi.
Jeg føler at det tynger meg.
Ingenting skal kunne slippe unna.
Charles, Becky er her!
Det er en hel etasje ned hit.
Har du tau og talje?
Vi trenger noe å få henne opp med!
Legg henne i den magiske sekken.
Det tar en stund, eller hva?
Hei.
Jeg er Esther.
Frekt å bryte seg inn i huset mitt,
men postkontoret...
Det var artig.
Jeg vet ikke hva du snakker om.
Kom igjen. Hva leter de døde guttene etter?
Dere kunne ha spurt pent.
Kanskje jeg ville ha...
...gitt det til dere.
En jente er savnet og...
Å, jeg skjønner. Glem det.
Jeg kan ikke gi fra meg henne. Jeg er en samler.
- Samler du på småjenter? - Ja.
Jeg elsker mange ting.
Japansk whisky, tobakk, gode plater.
Fugletitting. Stor fan av fugler.
Men jeg er veldig, veldig...
...glad i jenter.
Bare hån meg, kråke.
Du blir min venn til slutt.
Alle liker meg.
Jeg er en fin fyr.
- Har du Becky? - Jeg la henne i sekken din.
Og det var en...
En veldig stor slange.
Dette er utmattende.
Ventetiden.
Ikke for deg.
Du er nesten lam.
Det er pipen. Fillern.
Men snart sover du.
Og kanskje drømmer noe fint.
Ungdom.
Tenåringer har så elastisk hud.
Den kan strekkes flere meter.
La henne være!
De små spøkelsesvennene dine kommer for å redde deg.
De er døde, men får være evig unge.
Jeg er så sjalu.
Jeg kunne skrike.
Jernstokk.
Solid.
Bra for korsryggen.
Er den ikke flott?
Dette vil suge for oss begge.
Charles, nei!
Er du fra vettet?
Vi besetter aldri folk, det har dårlige følger.
Jeg vet det.
Formildende omstendigheter, eller hva?
Jeg tar henne med inn,
du og Crystal tar sekken med Becky og kommer dere vekk.
Du må ut av kroppen hennes nå!
- Kan ikke tro at du... - Edwin.
Du er den smarte. Jeg er den som gjør sånne ting.
Fort, hun gjør motstand.
Roter du rundt i minnene mine?
Dere tre er på dypt vann.
Dere skulle bare visst.
Monty! Herregud!
Jeg prøver å true noen ungdommer.
OPPKLART
Du er hjemme.
Og du slipper å huske noe fra det skumle huset
eller det skumle mørket.
Du slipper å tenke på noe av det skumle mer.
Flink jente.
Mamma?
Mamma!
Se på det.
Bra jobbet.
Men hva med Demonen David?
Fortsatt en stalker.
En drittsekk. Men jeg skal få tilbake minnene mine.
Du har oss nå.
Vi kan slå ham igjen.
- La oss ikke bli kjepphøye. - Hva?
Jeg fornærmet en kråke, dro deg opp av avgrunnen,
reddet jenta og ga heksa hjernerystelse.
Besatte henne, og lot kanskje det hinsidige vite hvor vi er.
Vanskelig nok å flykte fra Døden, for ikke å snakke om hjelperne hennes.
Men ingen av dem er her. Vi er trygge.
Du er så engstelig.
La oss bare dra før det skjer mer galskap.
DET HINSIDIGE HITTEGODS
Skal vi se.
Hva har vi her?
Besettelse.
Ikke pent gjort.
Er det vel?
UTUKT FRÅTSERI
GRÅDIGHET VREDE
Fant dere, uskikkelige gutter.
Eller hva?
FORTSETTELSE FØLGER...
Tekst: Tonje Bjørkheim Nilsen