ЛОНДОН, АНГЛІЯ
Гаразд. Якщо цей привид живе в музеї, чого він переслідує нас і на вулиці?
Ми хотіли допомогти.
Із крику можна зрозуміти, що він не хотів допомоги.
Щойно зрозумів?
Його протигаз, певно, проклятий.
Треба його знищити, і він перейде в потойбіччя.
Чудово, Едвіне. Як нам його зняти, коли він лютує?
Треба його зрізати.
Залізний ніж.
Як щось утне, то отримає опік.
Тож хапаємо протигаз, знищуємо,
він перейде до потойбіччя, і справу закрито.
Використаємо трюк із сірниками.
Мені знадобляться «Малі Аркани», том 4. Така маленька фіолетова.
Там є закляття вогню.
Так. У нас невеличка проблемка. Я лишив її в офісі.
Чарльзе, та в твій рюкзак можна впихнути пів міста.
Не знав, що вона знадобиться.
Біжи!
Трясця.
Сюди!
Нам треба назад в офіс!
Це не офіс, друже.
Крізь дзеркало стрибати непросто, коли тебе переслідують.
Сподіваюся, цей привид Першої світової теж погано орієнтується.
Застрель посланця, підвісь його
Якщо чесно, то клієнтка мала би додати більше конкретики.
УЧОРА
МУЗЕЙ ІЗ ПРИВИДОМ
Через те, що виставка присвячена Першій світовій,
там багато духів, прив'язаних до того болю й страждань.
Привидів, що не можуть піти.
Я лишилася, щоб допомогти їм піти.
Це моя незакінчена праця.
Геть як ми, Едвіне, так? Привиди ведуть справи, які решті не під силу.
Я прийшла до вас, бо один із привидів трохи розлютився.
Хочу найняти вас розплутати цю головоломку.
Чула, що ви найкращі.
Так. Як щодо цього дзеркала?
- Цього разу ти зібраний? - Так.
І зараз я знайду офіс.
Іди.
Так, доки він не прийшов...
МАЛІ АРКАНИ
Ось ти де.
Вибач, чолов'яго.
Цей протигаз тебе тримає...
Я маю його забрати.
Едвіне!
Поквапся, трясця!
Закликаю вогонь прогнати дух...
Едвіне!
...підпаливши річ при нас!
Гей. Усе добре, друже.
Ви виграли війну.
Діти читають про це в підручниках, уявляєш?
Ви чудово впоралися.
Ми маємо сховатися, доки Смерть не прийшла по нього.
Інакше вона забере й нас.
Чарльзе, це була чудова робота.
Так, я теж дуже втішений. Крім тої частини, коли він мене душив.
Смерть.
Вона тут.
Привіт, Вілфреде.
Вибач, ми знайомі?
Ми вже зустрічалися, так.
Точно. Я пригадую.
Ти ведеш старі битви занадто довго, Вілфреде.
Ти помер понад сто років тому.
Тоді я прийшла за тобою.
Але...
ти був такий спантеличений.
Сповнений гніву й ненависті.
Зараз маєш ліпший вигляд.
Ти готовий?
Куди... Куди я зараз вирушу?
Коли я був в Індії, там говорили про реінкарнацію.
Я читав вірш Кіплінга.
Вони...
Вони повернуться, повернуться знову
Поки обертається червона Земля
Він не змарнував ні листка, не деревця
Невже Він упускатиме душі?
Так.
Це він.
То зі мною це станеться?
Зараз дізнаєшся.
Ти коли-небудь думав,
що як Смерть нас упіймає?
Вона б нас розділила і змусила піти в потойбіччя.
Я переконаюся, щоб цього ніколи не сталося.
ПЕРСОНАЖІ СТВОРЕНІ НІЛОМ ҐЕЙМАНОМ ТА МЕТТОМ ВАГНЕРОМ ДЛЯ DC
МЕРТВІ ХЛОПЦІ-ДЕТЕКТИВИ
Ну ж бо, чому ти такий напружений?
Розслабся. Давай.
Ну ж бо, Едвіне. Я підібрав спеціально для тебе, друже.
Бокс — спорт джентльменів, хіба ні?
Коли мені доведеться когось вдарити? Я мертвий із 1916 року.
Гаразд. Так. А якщо це інший привид,
який бігає всюди, вбиваючи людей електродрилем?
Просто... Прямісінько у скальп, мізки й кров усюди,
твоя магія не працює, і ти маєш його спинити, щоб врятувати клієнта.
У цьому надзвичайно конкретному випадку
ти вдариш божевільного з дрилем своєю биткою для крикету.
- Не треба. - Послухай.
Я твій найкращий друг уже 30 років,
тому я знаю, що ти не любиш пробувати нове,
але мені було би набагато легше,
якби котрогось десятиліття ти навчився захищати себе.
Добре?
Гаразд.
Давай.
Так тримати.
Ось так. Тільки наступного разу бий набагато сильніше.
ДЕТЕКТИВНЕ АГЕНТСТВО «МЕРТВІ ХЛОПЦІ»
НОВИЙ КЛІЄНТ
Гаразд. Я Едвін Пейн. Це — Чарльз Роуленд.
Як ти, без сумніву, знаєш, ми — детективне агентство «Мертві Хлопці».
Він — мозок, а я — м'язи. Працюємо разом.
Ти м'язи?
- Так. Чого ти так кажеш? - Просто так.
Я хочу, щоб ви допомогли моїй подрузі Крістал.
Розумієте, вона екстрасенс.
Медіум. Тому вона мене бачить, хоч я і привид.
Та останнім часом відбувається щось дивне.
Тобто дивне?
Зазвичай вона дуже...
А останнім часом вона стала трохи...
А ще вона американка.
Схоже на демона.
Чудово. Ми вже мали справу з одержимістю демонами.
- Ми не новачки. - Чудово.
То ви допоможете моїй подрузі?
Ми подумаємо, чи взяти твою справу.
Точно, тепер він гратиме суворого детектива.
Це його фішка.
Так, що ж, нам треба обговорити оплату.
Іноді ми працюємо безоплатно, але в цьому випадку...
Але я просто мала дитина, що відчайдушно намагається допомогти новій подрузі.
Як я можу собі це дозволити?
Еммо.
Твоя зачіска і вікторіанське портмоне вказують, що ти померла наприкінці 1800-х.
Тобто ти старша за нас, говорячи надприродною мовою.
У тебе була купа часу, щоб навчитися жити, як привид.
Також ти знайома з арканом,
на це вказує твоя домашня тваринка — магічний сяючий кальмар. Тож...
Підозрюю, що в тебе є, чим заплатити.
Добре, зануди.
Скільки?
Віддай!
Відпусти!
ЯК ЗНАЙТИ Й ПРИБРАТИ ДЕМОНА
Гарна робота, Чарльзе.
У нас хороший план.
Принесу маскування.
Едвіне, зараз!
Малюй руни! Треба впіймати демона в пастку!
Я вам тельбухи вирву!
Закінчуй, Едвіне!
Я вам тельбухи вирву!
Бачиш? Моє маскування працює завжди.
Воно намагається втекти!
Поквапся, Чарльзе!
Риба змиває руни!
Це має вигнати демона.
Станція «Кінгс-кросс».
Пересадка на Лінію «Метрополітен».
Усе гаразд. Усе добре, ясно?
Ти Крістал, так?
Так. Крістал Пелес.
Ще... До ім'я має бути ще щось.
Я з...
Боже. Чому я не пам'ятаю?
Певно, тимчасовий побічний ефект від одержимості демоном.
Це минеться.
Можеш лишитися в нас, доки все не повернеться до норми.
Зазвичай ми не надаємо таких послуг.
Ми мертві хлопці-детективи. Ми тебе врятували.
Будь ласка.
Мертві хлопці-детективи?
Круто, еге ж? Привиди, що вирішують загадки.
Так. Привиди. Ясно.
Просто тупа дебільна назва.
Вона взагалі не має тут бути.
Справу закрито. Чому вона в нашому офісі?
Сама Смерть була тут недавно. У нас є серйозніші проблеми.
- Вона може повернутися. - Справу справді закрито?
Вона нічого не пам'ятає.
Куди їй ще йти?
Вона може знайти ту малу нахабну Емму
і знімати на полароїд на кладовищі чи подібну дурню.
Ми не взаємодіємо з живими.
Визнай, що приємно, коли тебе бачить хтось живий нашого віку, хіба ні?
Чарльзе, не можна її лишати.
Ми ж не хочемо повторення сумнозвісного фіаско з цуценям 94-го?
Гаразд. Я зрозумів. Ти ревнуєш, бо тут ще хтось є.
- Ревную? - Привіт...
ще раз.
Ви ж знаєте, що я вас чую, хлопці.
Доброго ранку.
Це банка з бджолами?
Ніколи не знаєш, що тобі знадобиться.
Ти трохи відпочила?
Так, і дякую, що вигнали з мене Девіда.
І що прихистили.
Жахливого, могутнього демона, яким ти була одержима, звали Девід?
Так.
То ти вже йтимеш?
Дай їй перевести подих, перш ніж випхати за двері.
Живі приносять безлад.
Якби минулої ночі вона померла, я б не заперечував, щоб вона була тут.
Похмуро. Ходімо, Крістал.
Дамо Едвіну хвилинку, щоб він виправив свою погану поведінку.
Добре. Звісно.
Ти мусиш дати Едвіну поблажку.
Він провів багато десятиліть у Пеклі, тому забув, як розмовляти з людьми.
Багато десятиліть у Пеклі?
Не тому, що він був поганим чи щось подібне. Це просто була помилка.
Із ним бути мертвим набагато легше.
Він мій найкращий друг.
Добре, я знаю, що більшість привидів застрягли на землі або прокляті, так?
- Котрі з них ви? - Ми обрали лишитися.
У нас незакінчені справи, ясно? Загадки, привиди, що потребують допомоги.
Ми доволі непогані детективи, коли не ховаємося від Смерті.
То ви в бігах. Точно.
Така собі парочка дурних мертвих хлопців-утікачів.
Дотепно.
Стривай, не смійся. Я ж із вас глузую.
Я типу зловтішаюся.
Гаразд.
І що? Я маю розсердитися?
Так, я просто...
Я точно не пам'ятаю, але в мене таке відчуття,
що людям я не дуже подобалася, чи вони не були такі люб'язні.
Твоя пам'ять сьогодні трохи краща?
Ні. Це мов...
Наче всі спогади про те, ким я є чи про мою родину
пропалені наскрізь.
Я хочу щось вдарити, сильно.
Чарльзе, ти забагато усміхаєшся.
Мені подобається говорити з кимось мого віку, хто ще живий.
Ми вже зустрічали екстрасенсів, але жоден із них не був таким струнким.
Це працювало з дівчатами у 80-х?
Ти маєш це припинити.
- Хоч трохи спрацювало? - Ні.
- Ні? - Ні.
Гей, Едвіне, я б принесла тобі кави,
але Чарльз сказав, що привиди не відчувають ні смаку, ні запаху.
Це немов пісок ковтаєш.
Мені не вистачає спагеті.
Поки вас не було, приходив листоноша.
Є листоноша-привид?
Ми точно не знаємо, як це працює. Він просто приносить потенційні справи.
Непоганий чолов'яга. Трохи моторошний, непомітно підкрадається, правда, Едвіне?
Ти можеш його сам спитати.
Стривай. Тебе ж не було.
Точно. Думаю, я зараз ще більше погіршу тобі настрій,
сказавши, що ми з Крістал вирішили, що вона може в нас лишитися.
Просто, щоб не було питань. Ідея не моя.
А якби під час справи про ляльку, що верещить, у нас був екстрасенс?
Плюс вона може допомагати з живими. Так?
«Допомагати»? І надовго вона лишається?
Доки не повернеться її пам'ять, правда?
Це незручно. Я посортую пошту.
То це все потенційні справи чи...
ЗНИКЛА БЕКІ АСПЕН, 10 РОКІВ
Ця дівчинка жива.
Що?
Ця дівчинка жива. Бекі Аспен.
Їй страшно.
Це темне місце.
Ні, воно сховане.
Це щось неприродне, зле.
Вона оточена чорною магією і смертю.
Ми маємо їй допомогти.
- Ні. - Ну ж бо, екстрасенс окупається.
Темне, неприродне. Робота саме для нас.
Це в Штатах. Ми не перетинатимемо океан через папірець.
І клієнта немає. Хто клієнт?
- Зникла дівчинка може бути клієнткою. - Жива клієнтка?
Ми так не працюємо.
Я розумію, це приємно, що жива дівчина на тебе глянула...
- Говори тихіше. - Але це відбувається занадто швидко.
І вона не долучиться до нашого агентства.
Я не хочу проблем, але ця дівчинка жива. Ми можемо їй допомогти.
Хіба це погано, якщо ми врятуємо дівчинку від надприродної загрози?
Ну ж бо, Едвіне. Хіба не було б чудово вибратися ненадовго з міста?
Тим паче, що недавно в нашому офісі побувала Смерть.
Невже ти справді даси маленькій американській дівчинці померти?
ТРИ ПЕРЕЛЬОТИ І ОДНУ ПОЇЗДКУ НА ПОРОМІ ПО ТОМУ
ПОРТ-ТАУНСЕНД ОКРУГ ДЖЕФФЕРСОН — ІСТОРИЧНИЙ РАЙОН
Народе, поїздка на поромі просто клас.
Раніше не їздив на поромі?
Легше пройти крізь дзеркало. Ми б миттю опинилися тут.
Ви не можете стрибати крізь дзеркало, бо застрягли з людиною,
тому ми їхали на кораблі. Ясно.
Лише глянь. Ми втрьох чудово проводимо час.
Це все дуже добре, та просто не забувай, Чарльзе,
це Детективне Агентство «Мертві Хлопці».
Не Детективне Агентство «Мертві Хлопці та Сумна Екстрасенс».
Це дурна назва.
Обидві назви погані.
Запишу це у свій журнал чужих думок, на які мені начхати.
Я проігнорую цей коментар і піду перевірю кімнату, знайдену в інтернеті.
М'ЯСНА КРАМНИЦЯ «РОГИ Й КОПИТА»
Перепрошую?
Ви здаєте кімнату?
Чого вона несе сюди тесак?
Едвіне, тут у жінки великий тесак.
Я зараз зайнятий.
Хочеш орендувати?
- Скільки тобі років? - Двадцять два.
Малоймовірно.
Вибач, що питаю. Але після Бекі Аспен всі трохи на взводі,
а ти чужинка.
Так, я бачила оголошення. Сумно.
Гаразд, слухайте.
У вас єдина кімната в місті, яка мені по кишені.
Будь ласка, скажіть «так».
Гроші маєш?
Ходімо.
Давай, уперед.
Іди за нею.
Оплата щотижня.
Дві кімнати, Ніко — твоя єдина сусідка.
Вона відлюдькувата.
Ти наче приємна.
Нічого не зламай.
Шпалери в кімнаті тієї дівчини вкриті аніме і малюнками хлопців.
- Вам не варто туди ходити. - Ми перевіряємо, чи вона не вбивця.
Думаєш, це розумно — мати орендодавицю з тесаком
і потенційну вбивцю там, де живеш?
Ми ніде не живемо. Бо ви не живі.
Тепер треба знайти зниклу скаутку.
РОЗСЛІДУВАННЯ
Було б краще, якби я змогла їх торкнутися, але план такий.
Змусьте батьків говорити про Бекі.
Якщо вони будуть думати про неї, я зможу побачити те, що й вони.
Знаю, тобі не подобається, коли треба копатися в чужих мізках.
Ми можемо придумати інший спосіб.
Це найшвидший спосіб отримати інформацію.
Вибачте за клопіт, місіс Аспен. Маєте хвилинку?
Звісно, офіцери.
Усе, що завгодно, щоб знайти Бекі.
Опишіть, будь ласка, той день, коли Бекі зникла?
Була сьома ранку.
Я готувала сніданок...
Унизу було кілька...
Дізналася щось варте уваги?
Ти так швидко йдеш. Усе гаразд?
Поліція знайшла її взуття біля струмка.
Дістанемо його — я дізнаюся, де вона його носила востаннє.
Про це я й казав.
Екстрасенс просуває розслідування набагато швидше, так?
- Господи. Куди він? - Намагається довести свою точку зору.
Подорожувати крізь дзеркала складно. Він хизується.
У нас у всіх є таланти.
Що з рукою?
Залізні ґрати. Дуже недбало.
Не знала, що залізо вас обпікає.
Ми не тиняємося біля заліза.
Спричиняє опіки, і ми кам'яніємо на якийсь момент. Це слабке місце.
Хіба таке рекламують, га?
Ви ж привиди. Хіба ви не можете вселитися в копа?
Кількасекундна справа. Однак ми не вселяємося в людей.
Усе потойбіччя битиме на сполох через подібне.
Тож забудь ці нісенітниці.
Готова поговорити з її взуттям?
Я з ним не розмовляю.
Я його зчитую.
ДОКАЗ
Востаннє Бекі була в цьому взутті на ґанку того будинку.
Відмінно.
Давайте хутко глянемо.
На плиті каструлі.
Ворон у клітці.
Жодного сліду кого-небудь.
Відвали, коте.
Чекайте.
Коте, ти живеш неподалік. Знаєш щось про цей будинок?
Кіт же не буде говорити...
Пішли ви. Я вам нічого не скажу про той будинок чи ту відьму всередині.
Коти розмовляють?
Неймовірно, еге ж? Вони просто не говорять до людей.
Погані новини, це дім відьми. Вони каверзні.
І небезпечні.
Але ж ви впораєтеся з відьмою, так?
Так?
Нам треба знати про відьму більше, перш ніж іди до неї в будинок.
То ми просто покинемо той будинок, навіть не пошукавши Бекі.
Ми ж не зможемо просто прокрастися. Вона нас побачить.
Той, хто був біля смерті або надприродного, бачить привидів.
Якщо вона нас побачить, вона нам завдасть шкоди.
Принаймні спробує.
Що ж, тепер це офіційно підтверджена надприродна справа.
У нас є відьма, що краде дітей, коти, що розмовляють,
а тепер ще й моторошний туман надворі.
А ті дівчата на мене витріщаються.
Певно, через твій наряд.
Ні. Виглядає, мов ти говориш сама з собою.
Наче ти з'їхала з глузду.
Боже. Я почекаю в туалеті, доки вони не підуть.
Вибачте.
Усе гаразд.
Демон Девід.
Не треба цих формальностей. Ми бачили одне одного голими.
Що ти тут робиш? Де ми?
Ну ж бо. Ти маєш знати.
Чи в тебе проблеми з пам'яттю?
Як ти...
Трясця тобі. Ти забрав мої спогади?
У мене не бісова амнезія. Ти їх забрав.
Так, я був поганим хлопцем.
Вони й досі зі мною.
Поверни всі мої спогади.
- Хто я? - Ти особлива, Крістал.
Твоя сила робить тебе дуже особливою.
Я ніколи так сильно не хотів заволодіти кимось іншим.
Чарльз та Едвін тебе вигнали,
ти не можеш мною оволодіти, хіба що я сама тобі дозволю.
А цього не буде.
Вивчаєш демонологію.
Бідолашна Крістал. Я з тобою таке зроблю.
Крістал.
Із тобою все добре?
Ти щойно сказала доволі божевільні речі прямо перед всіма нами.
Чекай. А де...
Усе добре, люба?
Ти говорила з демоном посередині цієї привітної солодової лавки.
Усе гаразд.
Боже!
Мені треба побути на самоті, ясно? Дасте мені хвилинку?
Девід тут, у Порт-Таунсенді?
Так. Я не знаю. Я навіть не знаю, де я щойно була.
- Там плавали гігантські очні яблука... - Чарльзе, це була погана ідея.
Її демон поставить справу під загрозу.
- Ти ж її не хотів. - Нам треба розібратися з відьмою.
Пам'ятаєш, який могутній був її демон у метро?
Може, припиниш казати «її демон»? Він не мій!
І це було страшно! Ясно?
Але ти молодець. Справу закрито, так?
Викреслили моє ім'я, тож і демон має зникнути, так?
Першокласна детективна робота, Едвіне, але ж він не зник.
Він нікуди не зник!
То, може, тепер він наш бісів демон?
Вона геть здуріла?
Репетує на нас.
На мене вона не репетувала. Вона каже, що їй страшно.
Страшно?
Гаразд, Чарльзе.
Відколи вона з'явилася, ти інакший.
Слухай, ми маємо пам'ятати, крізь що вона пройшла.
Крізь що вона пройшла? Я провів понад 70 років у Пеклі!
Це ж не змагання, друже.
ЕДВАРДІАНСЬКИЙ ЛОНДОН 1916 РІК
«ТРУ-БЛУ» ДЕТЕКТИВИ ЧІЛТЕРН-ХАУС
Ми приносимо цю маленьку Мері Енн у жертву демону Саалу.
- Що це за книга? - Украв її у брата.
Давайте гарненько налякаємо цього дурня.
Мері Енн.
Що це було?
Хтось ще це бачив?
- Вибач. - Не роби так!
Ні. Будь ласка!
Не чіпай мене. Прошу!
Вибач. Формально ти жертвоприношення.
Тож формально я маю забрати тебе в Пекло.
Хоча це не так і погано.
Ти той самий кіт?
- Що? Ми тобі всі на один писок? - Так. Але я шукав саме тебе.
Я купив це, щоб...
Подякувати.
Це мені?
Зв'язувальне закляття. Моя фішка.
Тепер мені треба знайти зниклу дівчинку.
Тож розкажи мені про цю відьму.
Добре.
Але застосування магії до котів принесе проблеми.
Щось...
Добре, щось не так?
Усе добре.
Що ж, усе гаразд. Тоді я піду всередину.
Боже, я просто хочу схопити їх за голови і розчавити їх! Я така зла!
Ну, це природне бажання.
Наче коли мій токсичний колишній домагався мене,
що геть не нормально.
І в мене не все нормально.
А ті хлопці повчають мене в провулку?
Після того, як я їм допомогла? Я справді допомогла.
А ці хлопці, вони...
- Вони твої друзі чи... - Не знаю. Можливо.
Та нащо мені друзі, що дбають лише про те, що важливо для них?
Гаразд.
Крістал, так чинять усі.
Увесь час.
Усі весь час думають лише про себе.
Може, тобі пощастить, і вони на якусь мить подбають і про тебе,
а потім вони повернуться до своєї власної фігні.
І недарма, бо, здається, що, можливо, ти робиш те саме.
Це...
похмуро.
Тобто ти кажеш, що я егоїстка?
Чудово. Тепер я зла на себе.
Добре. Гарно побазікали.
- Ти прийшов, щоб теж мене допитати? - Я міг би.
Та Едвін уже про це подбав.
Я не знала, що Девід переслідуватиме мене аж в іншій частині планети.
І він не прагне повернути мені вкрадені спогади.
Боже, я така ідіотка!
Чекай-но. Він забрав твої спогади?
Так.
Це щось новеньке.
Я просто...
Я злюся.
Це наче знати, що маєш дім, але не можеш туди повернутися.
Я не можу цього пояснити.
Точно.
Ходімо зі мною.
Нам потрібне дзеркало.
Ходімо.
Зустрінемось нагорі.
Привіт.
Я живу навпроти.
- Якщо раптом ти... - Класне пальто.
Що ти робиш?
Ти не бачив?
Слухай, я тобі дещо покажу.
Але пообіцяй, що не розкажеш Едвіну.
Чарльзе, це буде щось дивне?
Приходжу подивитися на них раз на тиждень десь останні 30 років.
Це твої батьки?
Боже мій. Я навіть не думала, що вони й досі живі.
Так. Глянь на них.
У них було непогане життя. Зараз це переважно телек, чай і печивко.
Мій тато був...
Він був не найкращим чоловіком.
Був грубим.
А мама просто мовчала.
Тепер вони щасливі.
Певно, важко не мати змоги поговорити з ними чи обійняти, чи...
Так.
Так, це важко.
Та я, як і вони, переважно щасливий.
Я намагаюся бути щасливим за всіх нас, еге ж?
І я непогано даю собі раду.
Я знаю, як це, коли ти не можеш повернутися додому.
Якщо ти лишаєшся з нами, то мусиш бути з нами чесною.
Чарльзе?
Я дізнався дещо про відьму. Ходімо вниз, хутко.
Інформація лише для детективів із хорошою репутацією.
Добре. Я скажу вам правду.
Але це просто історія про мою дурість. Тож просто...
ЛОНДОН ТРИ МІСЯЦІ ТОМУ
ГРЕМЛІНИ
Спочатку я не знала, що Девід демон.
СЬОГОДНІ ОПІВНОЧІ! «ЩОСЬ»
І я наче закохалася в нього.
Коли ж я зрозуміла, ким він був...
думаю, це не мало значення.
Ти знала, що він демон, і впустила його?
Я екстрасенс. Я бачу багато дивних речей.
Я думала, це кохання.
Я була ідіоткою. Я не казала, що він заволодів мною проти волі.
Але ти знала, що ми так вважали, у 99% саме так все й відбувається.
Давайте просто глибоко вдихнемо, добре?
Я знала, що він демон, і впустила його. Певно, він збрехав.
Я була, мов замкнена у крихітній коробці.
Я й досі не знаю, що він наробив.
Він би не пішов.
Чудово. Тепер ти розумієш наші відчуття.
Раз урятували тебе в метро, і ти тепер теж не йдеш.
Для тебе гратися в детектива — це розвага.
Знаєш, що сталося, коли я помер, Крістал? Нічого.
Моє зникнення було названо «провидінням».
Школа-інтернат приховала, що з ним сталося.
Наші смерті не мали значення. Їх ніхто не розслідував.
Ти розумна й весела, але це не гра.
Ми розкриваємо справи, які б ніколи не були розкритими.
Поліція не знає, що робити із бісовою відьмою!
Ми були неважливі.
Він і я.
Тому ці справи важливі.
- Мають бути важливі! - Ти маєш рацію.
Але справу Крістал ми теж не розкрили.
Її спогади так і не повернулися, правда?
Гаразд.
Коли сьогодні була в свідомості мами Бекі,
із усім тим горем і болем, я подумала:
«Що як мої батьки відчувають те саме стосовно мене?»
Я лише хочу допомогти.
Це важливо.
Ця справа важлива.
Тож...
Поки забудемо про Девіда?
І концентруємося на порятунку Бекі? Так.
ПОРЯТУНОК
Я дізнався, що ця відьма, Естер Фінч, просто одержима молодістю.
Вона краде місцевих дівчат щокілька років,
замикає їх у шафі і забирає їхню життєву енергію.
- Справжня лиходійка. - Так, справжня лиходійка.
Ти дізнався все це від кота?
Малі негідники дуже розумні. А їхні подряпини печуть, мов вогонь.
Якщо дівчина ще жива, ми проникаємо в дім, знаходимо її, непомітно забираємо, і все.
Ось так, простіше простого.
Крістал, мені треба архітектурний план будинку.
Знайдеш його в своєму інтернеті?
Він не лише мій.
Пізніше поясню.
- Але так, знайду. - Добре.
А Чарльз візьме свій диво-рюкзак.
Добре. Взагалі-то, це складний кишеньковий всесвіт,
де після тренувань лише я можу орієнтуватися.
Але, хай буде «диво-рюкзак».
Господи!
Я подумала, що це крадій м'яса чи...
М'ясний збоченець.
Що ти робиш? А знаєш, я не хочу знати.
Мені начхати, скільки тобі. Лягай спати.
Ого, вона правда схожа на відьму.
На сексуальну відьму, яка багато палить.
У хорошому сенсі.
Відьма, якій треба заїхати на пошту,
щоб розібратися з незатребуваною посилкою.
Не дякуйте.
Дуже розумно, Крістал.
Гаразд, Чарльзе. Ходімо.
Знаю, ми знову друзі,
але ви не даєте мені піти з вами, щоб покарати за секрет про демона?
Звісно, не треба було цього робити. Я налажала. Я мала вам усе розповісти.
Відьми небезпечні.
Я бачив, як відьма перетворила дівчинку на шматок пластику.
Вона не могла рухатися, не дорослішала, але й далі все відчувала.
І це тепер назавжди.
Трясця.
Ти ще можеш утратити життя. Давай поки що збережемо його.
І ще...
це твоє покарання.
Стули дзьоба, вороне.
- Великий. - Знаю, ти його відімкнеш.
Так, відімкну, вороне. Ось побачиш.
Порожньо?
Чекай-но.
Це відрізняється від плану.
Шафа має бути далі.
Точно.
Я зазирну.
Гляну, що там і як.
Відьма скоро повернеться.
Едвіне!
Едвіне? Усе гаразд?
Магічна порожнеча, еге ж?
- Засмоктала тебе. - Непоганий здогад.
Це чари.
Відчуваю, як мене тягне донизу.
Звідси ніщо не має піти.
Чарльзе, Бекі внизу!
Закладаюся, тут цілий поверх у висоту!
У тебе є мотузка і блок?
Треба якось витягнути її звідси!
Поклади її в диво-рюкзак.
Довгенько вже, еге ж?
Привіт.
Я Естер.
Неввічливо вриватися в мій дім,
але пошта...
Це було мило.
Так. Я не розумію, про що ви.
Ну ж бо. Що твої мертві хлопці шукають?
Ви могли просто ввічливо мене попросити.
Може, я би...
не знаю, віддала би це вам.
Зникла дівчинка, і...
Ясно. Забудь.
Я би її ніколи не віддала. Я колекціонерка.
- Колекціонуєте малих дівчат? - Так.
Мені подобаються різні речі.
Японське віскі, тютюн, хороша музика.
Спостерігати за птахами. Я дуже люблю птахів.
Але я дуже-дуже...
люблю дівчаток.
Смійся-смійся, вороне.
Ми ще з тобою подружимося.
Мене всі люблять.
Я хороший хлопець.
- Бекі в тебе? - Поклав її в твій рюкзак.
А ще там була...
Дуже велика змія.
Це так виснажує.
Чекати.
Тебе ні.
Ти майже паралізована.
Це від люльки. Чорт.
Але доволі скоро ти заснеш.
Може, навіть бачитимеш гарні сни.
Молодість.
Дівчатка-підлітки мають таку гарну пружну шкіру.
Вона тягнеться на цілі метри.
Залиш її в спокої!
Твої маленькі друзі-привиди прийшли тебе рятувати.
Вони мертві, але завжди будуть молодими.
Я їм заздрю.
Аж верещати хочеться.
Залізний ціпок.
Добротний.
Гарний для попереку.
Хіба тобі не подобається?
Нам обом буде неприємно.
Чарльзе, ні!
Ти геть здурів?
Ми не вселяємося в людей, це має погані наслідки.
Знаю, друже.
Але тут свого роду пом'якшувальні обставини.
Слухайте, я заведу її всередину,
ви з Крістал забирайте рюкзак із Бекі і забирайтеся звідси.
Негайно вибирайся з її тіла!
- Повірити не можу, що ти... - Едвіне.
Ти розумний, а я — той, хто робить подібне лайно.
Покваптеся, вона опирається.
Ти порпався в моїх спогадах?
Ви троє нажили собі серйозних проблем.
Ви й не уявляєте.
Монті! Господи!
Я тут намагаюся дітям погрожувати!
СПРАВУ ЗАКРИТО
Ти вдома.
І ти нічого не пам'ятаєш про той страшний будинок
і ту моторошну темряву.
Ти більше ніколи не думатимеш про будь-що з тих поганих речей, ясно?
Хороша дівчинка.
Мамо?
Мамо!
Погляньте на це.
Гарна робота.
Але як щодо демона Девіда?
Він усе ще мене переслідує.
Такий же козел. Та я поверну свої спогади.
Тепер у тебе є ми, так?
Ми вже його перемагали, зробимо це ще.
- Не будь самовпевненим, Чарльзе - Що?
Та я збиткувався з ворона, витягаючи тебе з безодні,
врятував дівчинку, покалічив відьму.
Вселився в неї, що, ймовірно, видасть потойбіччю наше місцезнаходження.
Бігати від Смерті і так важко, я вже мовчу про істот, що працюють на неї.
Але їх тут нема. Схоже, ми в безпеці.
Ти такий панікер.
Забираймося з цього міста, доки не трапилося ще щось божевільне.
БЮРО ЗНАХІДОК ПОТОЙБІЧЧЯ
Поглянемо.
Що це таке?
Одержимість.
Не дуже добре.
Правда?
ЖАГА ОБЖЕРЛИВІСТЬ
ЖАДОБА ГНІВ
Ось я вас і знайшла, двоє нечемних хлопчиків.
Правда ж?
ДАЛІ БУДЕ...
Переклад субтитрів: Володимир Лозицький