Viděli jste...
Jsme Detektivní kancelář Dead boy.
On je mozek,
já svaly.
Jsme duchové a řešíme záhady.
Ráda bych, abyste pomohli mé přítelkyni Crystal.
Proč si nic nepamatuju?
Vedlejší účinek posedlosti démonem.
A neměla by tu být. Proč je v našem kanclu?
Představ si, mít tak médium u Případu vřískající panenky.
Může pomoct s živými.
Ta dívka žije.
Musíme jí pomoci.
Nebylo by fajn vypadnout z města?
Promiňte.
Máte pokoj k pronajmutí?
Máte o něj zájem?
Zdravím.
Ahoj.
Vázací kouzlo. Jeden z mých triků.
Takže, musím najít pohřešovanou dívku.
Pověz mi o té čarodějnici.
Ahoj.
Jsem Esther.
Becky je tady dole!
Vy tři jste vážně otevřeli pytel červů.
Nemáte ani tušení.
Našla jsem vás, vy nezbedníci.
Že?
PORT TOWNSEND, WASHINGTON
Takže vyměním tu zlou čarodějnici za nafukovací matraci v kanclu, jo?
Skvělý nápad, Crystal.
Probereme to.
Ahoj, kočko.
Přišel ses rozloučit?
Nikam nepůjdete.
Tvůj povedený kámoš použil na kočku kouzlo. To si zodpoví.
Dobrý detektiv udělá pro vyšetření případu, co musí.
Tak pohyb.
Král koček je naštvaný. Vezmeme tě k němu.
Edwine?
Co přesně jsi udělal, kámo?
IMPERIAL – PACIFICKÁ KONZERVÁRNA
Tak dobrá.
Tohle je věc diplomacie, mluvit budu já.
Diplomacie? Je to jen tlupa koček.
Nelíbil se jim, co?
Co se děje? Je to jen tlupa koček.
Byli jsme pozváni ke Králi koček.
Ahoj.
KRÁL KOČEK
Tohle umí všechny kočky?
„Tohle umí všechny kočky?“
Ovšemže ne.
Jsem Král koček.
Ty asi nebudeš mozkem operace.
Promiňte, už mě to nudí.
Kdo z nich na tebe použil kouzlo?
Ten hubený, co měl tu drzost s tebou mluvit.
Jsme Mrtví malí detektivové, řešíme záhady...
To je mi fuk.
Použít magii na moje kočky je z vaší strany totální průšvih.
Měli...
bychom tvou urážku probrat.
V soukromí.
Nikam s vámi nepůjde.
Charlesi, pojď sem.
Možná že rozhovor bude to nejlepší.
Charles má pravdu. Kopejme do koček, dokud nebudem venku.
Chceš skončit takhle?
Navíc kočičí škrábance jsou pro duchy jako jed.
Je tu až moc koček, které to vědí.
Nelíbí se mi, jak vypadá.
Jsem naprosto schopný to zvládnout.
Takže...
Už teď o mně vykládáš tajemství.
Neopovažuj se zkoušet nějaké triky.
Takže...
Jaký by měl být tvůj trest?
Kam šel Charles?
Charles.
Je přátelství vás dvou v něčem zvláštní?
Jsme nejlepší přátelé, víte?
Páni, tak jo.
Fajn. Nemusíš se urážet.
Tohle je bezpečné místo.
Mé království je o touze a rozkoši.
Vyhrožujete, že mě potrestáte.
To se navzájem nevylučuje.
Takže...
Můžem si vyjasnit tu věc s magickým vodítkem?
Jedno malé kouzlo nikomu neublíží.
Ne? Neublíží?
Jsi tak zvláštně pohledný.
Fascinuješ mě.
Jsem tebou fascinovaný.
Co je sakra tohle?
Tohle?
To je tvůj trest.
Je to kouzlo klece.
Zadrží tě
v tomhle městě.
Mém...
království.
Nemůžeš odjet. Autem, lodí, letadlem, vlakem,
a rozhodně ne zrcadlem.
Vy malí duchové jste tak záludní.
Nepřijatelné.
Odstraňte to.
Nemůžeme tu zůstat. Je to nebezpečné.
Ale Edwine. Cos mi to právě řekl?
„Jedno malé kouzlo nikomu neublíží.“
Podívej, zmizí hned, jakmile mě potěšíš.
A co by vás potěšilo?
Jsem si poměrně jistý, že něco vymyslíme.
Ale vidím, že se to dotklo tvé staromódní citlivosti.
Hele, jsem férový a konsensuální Král koček.
Tak ti dám další možnost.
Spočítej všechny kočky v Port Townsendu, a náramek spadne.
Spočítat všechny kočky v Port Townsendu?
Edwine!
Jsi v pořádku, kámo? Kdes byl?
Byl jsem pryč jen chvilku.
Ne, byly to celé hodiny.
Co to máš na zápěstí?
PODLE POSTAV NEILA GAIMANA A MATTA WAGNERA VYTVOŘENÝCH PRO DC
MRTVÍ MALÍ DETEKTIVOVÉ
- Takhle to chceš odemknout? - Tys zkoušel šperhák.
Nemůžu projít zrcadlem do kanclu. Žádné cestování zrcadlem. Další návrhy?
Mohl bys začít počítat kočky. Jak nejrychleji dokážeš.
Král koček by mi nezadal něco tak lehkého. Je to podvodník.
Jo. Napálil mého ostražitého parťáka, takže má teď náramek.
Budem si teď vyčítat špatná rozhodnutí?
Vtělil ses do čarodějnice
a vystavils nás represáliím ze záhrobí.
Víš, že vtělení se do živých spustí alarm.
A přesto se nic nestalo.
Vždycky všechno vidíš černě.
Ty se nevrátíš do pekla, jestli nás chytí. Prostě se posuneš dál.
Nevíme, jak můj posmrtný život vypadá.
Navíc bez tebe nikam nepůjdu.
A nikdo nikam nepůjde, dokud ta věc nebude dole.
Co ještě kocour řekl?
Nic.
Říkal jsem, bylo to rychlý.
Dobrá. Oceňuju to herkulovské úsilí,
ale demolování mých věcí nás nikam nedovede.
Tobě se to líbí, viď?
Ach bože. Je to tady.
Kterou část myslíš, Edwine?
Napadení čarodějnicí, nebo pronásledování mým démonickým ex?
Ne, máš pravdu.
Líbí se mi uvíznout v cizím městě,
kde mám doslova nulovou šanci najít své rodiče.
Nechte už toho bouchání!
Ať je ten pubertální nesmysl, co se tu odehrává, jakkoli úzkostný,
dělejte ho tišeji.
Snažím se být trpělivá, protože mám silný pocit,
že nemáte kam jít.
Takže klid.
Kvůli tobě mě vykopne.
Nebo můžeš prostě odejít.
Ten zlý náramek mám já, takže klidně naskoč na další trajekt.
On to tak nemyslel.
- Myslel. - Jo, myslel.
A odejdu dřív, než řeknu něco hnusnýho.
Třeba že jsi tak sebestředný,
že tvý astronomicky obří ego je vidět až z vesmíru.
- Neříkej to. - To jsem ani nechtěl, jasný?
Pošta!
Fajn. Musíš nás přestat takhle přepadat, ale...
Pošta.
Nemusíš nosit úřední poštu sem.
- Nebudeme tu dlouho. - Pošta se doručuje, ať jste kdekoli.
Hlavu vzhůru, kámo. Za chvilku se
s naší pověstí uchytíme tady v Port Townsendu.
Nemusíme se tady uchycovat.
Opakuju, nezůstaneme tu.
Není to jen nevyžádaná pošta.
Kouzelnický obchod. Ať se na ten náramek mrkne profík.
MAGICKÉ TRIKY TRAGÉDA MICKA
„Snažím se být trpělivá, protože nemáte kam jít.“
Mám kam jít.
A nejspíš mám rodinu. Jen...
Jen si nevzpomínám.
Sakra. Omlouvám se.
Ne, já...
Panebože. Do háje!
Pomoc! Jenny!
Víte, ten obchod je vážně skvělý, Tragéde Micku.
Jo.
Není špatný na zakletého mrože uvězněného na souši v podobě člověka.
A toho vás nezbavím.
Jasně, jste zakletý mrož.
Hustý.
Police plné kouzelných cetek, a žádná nefunguje?
Je to jedno ze zaklínadel, které může zrušit jen zaklínač.
- Skvělý. - Takže máme smůlu.
Náramek zůstává.
Začneme počítat kočky.
V pohodě, kámo?
To je fakt průšvih.
Opravdový průšvih je, když jednoho dne zjistíte, že vám někdo vzal váš život.
Kdysi jsem byl mocný mrož, svobodný v oceánu,
hrdý král modrých hlubin.
Všechno začalo jedné noci...
Trochu nás tlačí čas.
Ne, myslí tím...
Musí být někdo jiný, kdo nám dokáže pomoci.
Můžete si vzít tohle.
Fajn. Bezva.
Co to dělá?
Funguje jako skvělé těžítko. Navíc...
VÍTEJTE V PORT TOWNSENDU
...je očarovaná, aby vydávala zvuky oceánu.
Proboha.
Díky.
Esther.
Zapomněl jsem, že si ještě vybíráš.
Jsi tak...
Úchvatná?
Děsivě tichá.
Vždyť mě znáš.
Ráda si dávám na čas.
Vychutnávám si...
detaily.
Sleduji svou kořist.
Šálily mě uši,
nebo ti chlapci řekli, že uvízli v mém městě?
Jo. Něco takového říkali.
No...
vezmu si tohle.
Co máš v plánu s tím dělat?
Říkejme tomu...
startovací sada pro pomstu.
POTRAVINY!
Nejspíš je dehydratovaná.
Zajistěte jí dost tekutin a odpočinek.
To není jen dehydratace. Vy neposloucháte.
Z nosu jí tekla krev, potila se a předtím byla...
Nevím, jestli to viděla, ale já viděla ve vzduchu barvy.
Dobrá.
Musím otevřít obchod.
Crystal, můžete na ni dohlédnout?
- Jo. - Skvělé.
Zavolejte, kdyby se cokoli změnilo.
To pro tebe bylo dost trapné.
TROCHA LEHKÉHO ČTENÍ
Tak jo. Mrknem se, co se v té hlavě skutečně děje.
Charlesi, něco je špatně.
Crystal?
To stačí!
Crystal!
Je v pořádku?
Nic mi není.
Jsem v pohodě.
Viděla jsem jen barvy a světlo.
Ať je to cokoli, nikdy jsem nic takového neviděla.
Na chvilku jsi mě vyděsila.
Tady je seznam otázek, které jí polož, až se probere.
Pomůžete jí?
Toto je téměř dokonalý příklad
nadpřirozené záhady, kterou můžeme vyřešit jen my.
Ten živý doktor byl evidentně k ničemu.
Ale jdi, nemůže za to. Západní medicína má své hranice, že?
Nebuď tak chápavý, Charlesi.
Crystal, zůstaň s ní. Hned jsme zpět.
Proč musím dělat chůvu?
Být detektivem není jen pronikání do lidských myslí
a čtení předmětů. A ta-dá, tady máš odpověď.
Někdy to chce skutečnou detektivní práci.
Potřebujeme své příručky z Londýna.
Je tu jen jeden problém, kámo.
- Je to tahle? - Ne.
Opakuju, je to velká modrá lékařská bichle.
Ta ti připadá modrá?
Nemůžu vidět, kam ukazuješ, ne?
A já jsem připoután k městu za oceánem, ale snažím se, jak můžu.
Měla by být dole vlevo.
Tvoje vlevo, nebo moje?
Vlevo máme oba stejný!
SPIRÁLNÍ AKADEMIE
Niko Sasaki.
Ahoj.
Jsem Crystal.
Bydlím naproti přes chodbu. Už jsme se setkaly.
Pamatuješ si, co se stalo?
Jsi v mém pokoji.
A zíráš na mě.
Počkej. Mám pro tebe jen pár otázek.
Tvoje celé jméno?
Ne, děkuju.
Dobře.
Už jsi někdy dřív omdlela? Ano.
Mají ženy v tvé rodině sklon k hysterii?
Ale jdi, Edwine.
Máš odpočívat.
Promiň, jestli jsem tě jako úplně cizí člověk vyděsila,
ale po horké sprše se obvykle cítím líp.
Takže už se to někdy stalo?
Jak často...
KREV A KOST – LÉKAŘSKÁ KNIHA
Nic odpovídajícího příznakům, jaké má Niko, není
v tomhle ani v těchhle.
Ověř to znova. A rychle, prosím.
Pamatuj, že tu byla Smrt a mohla by se vrátit.
Musels přehlédnout něco na straně 181...
Ne. Prošel jsem stránky 181 a 325.
Ničemu z toho, co ti staří mudrci říkají, nerozumím.
Půlka z toho je asi ve starověké aramejštině.
Po troše studia to je naprosto srozumitelné. Kdybych tak mohl...
Utrhneš si ruku. Okamžitě toho nech!
Nejsem tak rychlý jako ty, ale jsem tu, abych pomohl.
Upřímně, Edwine, můžeš mi říct, co se u Krále koček opravdu stalo?
Už jsem ti toho řekl spoustu.
Byl nezdvořilý, nevkusný
a zaskočilo mě, když mi šeptal do ucha.
Cože? Šeptal ti do ucha?
Fascinuješ mě.
To není důležité.
Tohle je ztráta času. Soustřeď se prosím na daný případ.
Jasně.
Tak dobře.
Co tohle?
Zhluboka se nadechni.
A zapoj do práce svůj velký mozek,
protože tam někde musí být odpověď.
Uvnitř mého velkého mozku.
Charlesi, jsi génius.
Bude to v jiné knize.
PARANORMÁLNÍ PARAZITI
Tahle nevypadá tak špatně.
Asi budu zvracet.
Jsi duch, Charlesi. Nemůžeš zvracet.
Který z těch záludných paranormálních parazitů si našel cestu do Niko?
Zkus najít odpovídající symptomy.
Dobře.
„Spontánní svlékání kůže?“
- Ne. - „Žízeň po teplé krvi?“
- Ne. - „Svědění?“
- Ne. - „Barevné výměšky?“
Stop. Tenhle. Který je to?
„Pampeliškoví skřítci.“
To zní dost neškodně, ne?
BAREVNÉ VÝMĚŠKY
OSLABENÍ HOSTITELE
BEZPROSTŘEDNĚ HROZÍCÍ EXPLOZE
Poslyš, Niko.
Vím, že se moc neznáme.
Procházím jistým...
Je hrozné, když máš pocit, že o tom nemůžeš s nikým mluvit.
I když jsi mezi lidmi, pořád se cítíš sama.
Neznám svou rodinu
a snažím se ji vystopovat, ale...
Prostě nevím, kde začít.
A hloupé je, že by se mi rodičovská rada hodila. Víš?
Jako...
Chci, aby mi mí rodiče pomohli najít mé rodiče.
Takhle mi bylo, když mi zemřel otec.
Vždycky věděl co říct.
A vždycky nosil legrační ponožky.
Matka mě den po pohřbu poslala do internátní školy,
daleko od smutku.
Ale smutek přijel taky.
Ty dopisy jsou od ní?
Od tvé mámy?
- Pořád je v Japonsku? - Jo.
Neotevřela jsem je.
Chce slyšet, že už nejsem smutná,
ale já jí nemůžu lhát.
Všichni pořád zírají.
Musela jsem se odstěhovat z koleje.
Odejít ze střední školy.
Nemůžu ani opustit svůj pokoj. Jsem vážně osamělá.
Vím, co myslíš.
Bože, taky se cítím osamělá. Jako...
Možná svou rodinu nikdy nenajdu. Já ne...
Jak by mě mohli najít oni?
To je smutné.
Ale vsadím se, že tě právě teď hledají.
Asi máš pravdu.
Máš pravdu.
Fajn, tak mi to vysvětlete znovu.
Ale tak, jako bych nevyšetřovala nadpřirozeno už desetiletí.
- Vše je v této knize. - Nepotřebujeme ji.
- Charlesi! - Bože!
Jste jako mrtvý manželský pár sjetý LSD.
Prostě mi ukažte...
Panebože.
Sakra.
Jak může být dnešek čím dál nechutnější?
Niko infikovali paranormální paraziti.
- Pampeliškoví skřítci. - Zní to roztomile.
- Ale není. - Živí se zbožňováním a pozorností.
To je to neostré růžové světlo, cos popsala.
Nedívat se na ta světla. Chápu.
Nutí lidi, aby se na ni dívali, a tou pozorností se živí.
A když dostatečně zesílí...
Pak co?
Oni...
Opustí tělo.
Jak ho opustí?
Jakkoli.
Ale nepředpokládám, že zdvořile.
Crystal?
S kým to mluvíš?
Fajn. Nevím, jak se to dělá, tak to prostě řeknu.
Je dost těžké to pochopit,
ale mluvila jsem se svými tajnými přáteli.
S přáteli?
Nemůžeš je teď vidět, ale opravdu ti chtějí pomoci.
Dobře.
Jsem tak trochu výjimečná.
Teda to není to pravé slovo.
Každopádně je vidím
a mají pro tebe pár otázek.
Jsi šílená?
Cože?
Je vnímavá.
Kdybychom zjistili, kde do ní ti skřítci vnikli,
věděli bychom, jak s nimi naložit.
- Brilantní. - Crystal?
Zeptej se, jestli poslední dobou pobývala v lesích.
A jestli tam byly nějaké hroby nebo rozkládající se těla.
Bože.
- Crystal? Haló? - Dej jí chvilku, kámo.
Kdy to celé začalo?
Tohle jsem neřekl.
Myslím, že to bylo...
Šla jsem hledat pampelišky.
Když jsem byla malá, táta říkával, že když potřebujete víc odvahy,
pampeliška v kapse to zařídí.
A když opustíš Ósaku, abys žila na druhém konci světa,
odvahu potřebuješ.
Vím, že je toho víc.
Jen si nemůžu vzpomenout.
Pokračuj. Musí pokračovat.
Vedla sis správně, Niko. Děkuju.
Říká se „dobře“, Crystal.
A ne, nevedla.
Musí se zlepšit.
Potřebujeme víc informací, abychom měli aspoň zlomek šance.
Zeptej se jí, jestli...
Mysli na to místo, které jsi v lese viděla.
Je tam něco, co ti připadalo zvláštní?
Jediná další věc, co si pamatuju,
je nějaký oltář.
- Vedla sis skvěle. - Potřebujeme, aby nás tam zavedla.
Omluv mě na moment, ano?
Koukněte se na ni, potřebuje ležet.
Když vstane, bude vypadat jako ilustrace z té knihy.
Panebože. Charlesi, podpoř mě.
Souhlasím s Edwinem.
Já vím. Ale poslouchejte.
Jestli ti skřítci vyšli z toho oltáře,
může tam být relikvie nebo glyf použitelné k potlačení...
Niko?
Číslo 23.
Číslo 23!
Sakra.
Niko?
Co děláme dole?
Omlouvám se.
Kdo je další?
MEZITÍM V ZÁHROBÍ
Darebáci.
Vtělili se do čarodějnice?
Musíme je zadržet. Mluvte.
Charles Rowland. Mladistvý.
Zemřel roku 1989. Podchlazení a vnitřní krvácení.
Posmrtné přidělení...
Nevyřešeno. Nikdy nepřešel do záhrobí.
Nevyřešeno?
To se nám nelíbí, že?
Samozřejmě že ne. Špatně umístěný duch.
„Špatně umístěný?“
Ten duch není ztracený ani zmatený.
Podvádí smrt.
Edwin Payne. Mladistvý.
Zemřel roku 1916.
Rituální oběť.
Posmrtné přidělení: peklo.
Uprchl v roce 1989.
Uprchl?
Z pekla?
Dámy.
Toto oddělení je toho názoru,
že špatně umístěné mrtvé dítě působí více potíží než živé.
A mrtvých dětí je teď víc než kdy dřív.
Ale my prostě nemůžeme dovolit, aby se naše úspěšnost zhoršila.
Neutopíme se v záplavě jejich slabých, vetchých těl.
A nesmíme nechat ty dva chlapce zdivočet.
Oddělení ztrát a nálezů nedopustí, aby ho přelstily
a dělaly z něj hlupáka děti, na které má dohlížet.
Začněte s papírováním.
Hned!
MAPA VEŘEJNÝCH PRŮZKUMŮ WASHINGTON
PASEKA V LESÍCH
Nikina mapa pomůže, že jo?
PAMPELIŠKOVÁ LOUKA - PAŘEZ MRTVÝ STROM - ŽLUTÁ BRÁNA - CESTA JETELEM
Sedm. Nebo jich bylo šest?
Ne, podle mě to není kočka. Spíš mýval nebo tak něco.
Tenhle nesmysl s počítáním koček je cvičení v ponížení.
Mohli bychom s Crystal pomoci.
Bude to skupinové úsilí.
Jsem s ní rád.
To bije do očí, Charlesi.
Ale můj otec by ji nazval nestydou.
To není moc hezké.
O mně by tvůj táta řekl, že jsem nevycválanej nebo něco horšího.
Nechme táty být, jo?
Když vůči mně používáš ty staromódní urážky,
vždycky si je vyhledám.
Musím, že?
Pokusím se být milejší.
Ale Crystal je problém.
Svéhlavá.
Bojovná.
To hodně připomíná tebe, ne?
Počkat, možná proto ji mám tak rád.
Vidíš? Přijdeme na to.
Crystal za mou náladu nemůže.
Vadí mi, že v tomhle městě trčíme kvůli mně.
Měl jsem to vědět.
Nikdo nejsme dokonalý.
Já věděl, že za tím je ten pitomý Král koček.
Hele.
Sleduj svý pěsti.
To se stává, jen když jsi hodně napjatý.
Tak napjatého jsem tě neviděl od žvýkačkového debaklu v roce 2006.
Co přede mnou tajíš?
Jsem tebou fascinovaný.
Jsi jako pes s kostí.
To k dobrému detektivovi patří, ne? Klást otázky, když se věci zamlžují.
Charlesi, já...
Nechápu, proč tě tak zajímají
detaily mého hovoru s Králem koček. Není to, jako by...
Dobře.
Asi jsme něco našli.
Prokrista.
Tohle se stane Niko?
Zdá se, že explodují,
zabijí hostitele a šíří se dál.
To nic.
To je dobrý.
Koukni se na nás. Dívej se na nás.
Dej nám, co chceme,
nebo tu dívku rozerveme na kusy a najdeme si nové hnízdo.
Co se stalo?
Jakékoli informace, které tu byly, by byly užitečné,
ale někdo je odstranil.
Počkej.
Máme tohle.
Ať je seškrábal kdokoli, neví, že máme
lexikografické čočky, které nám umožní vidět, co tam bylo.
Nejspíš to není anglicky, tak to zkus ty.
Dobrý nápad, Charlesi.
Vypadá to jako hrubá sestava run
a nějakého typu písma.
Dobrá. Dokážeš to přečíst?
Ne docela.
Základ se kupodivu podobá koptštině.
Možná mají společné kořeny.
Řekl bych,
že je to blízké něčemu, co znám.
Neřekls, že s trochou studia je i aramejština snadná?
Tak už to přečti.
„Tito malí bohové
vyžadují neustálé dary.“
Ne, dary ne.
„Oběti.“
Živí se pozorností ostatních.
Byli zde opuštěni už dávno.
Musejí hladovět.
Nebudu je litovat, když takhle trhají lidi.
„Pouze očarovaná nádoba tohoto oltáře může skřítky pojmout.“
Perfektní.
Počkat.
Jak očarovaná? Můžu ji vzít? Nebo bych neměl?
Nevím jistě. Dej mi jen...
Zvolil jsem „vzít ji“.
Čas na další diskusi o tvém zbrklém chování.
Jasně. Až po těch kostlivcích.
Sakra!
Pardon.
Ahoj.
Myslela jsem, že nemusím vyrábět cedule, ale běhat je samozřejmě zakázáno.
To vůbec nebylo divný.
Podívejte, myslím, že jsem velmi klidná a mám pochopení,
navíc jsem svobodná a na všechno sama,
ale co je to s vámi?
Stalo se něco?
Mám obchod.
- Abych ho mohla vést... - Budu toho litovat.
- ...potřebuju spát. - Dej mi tu hnusnou knihu.
- Možná je tam něco, co vysvětlí tohle. - Nevtrhávejte ke mně.
Co děláš tady venku?
Máš dávat pozor na Niko.
Pardon, teď si děláte legraci? Na co se vůbec díváte?
Omlouvám se. Znova.
Asi jsem roztěkaná.
- Jdeme. - Ale rozhodně se to zvládne.
Fajn. Tak jo. Jen...
Nechte těch úletů.
Jinak vás vystěhuju.
Tak, Niko. Chtěla jsem na to jít zvolna, ale tlačí nás čas.
Sdělím ti spoustu informací, a ty se nesmíš vyděsit.
Mí tajní přátelé jsou duchové.
Co to děláš?
Vidím je a mluvím s nimi. Chápeš, co říkám?
Asi...
- Ano. - Dobrá.
Duchové jsou skuteční, stejně jako spousta různých šíleností.
Jednu z nich máš teď v sobě,
a ta tě chce roztrhnout jako hada.
To je morbidní.
Ale to nic, protože mí přátelé duchové jsou detektivové.
A pomůžou ti.
Jen nám musíš věřit.
Crystal.
Nemůžeš lidem říkat, že duchové jsou skuteční.
Budou tě považovat za cvoka,
což možná jsi, ale všechno jen zkomplikují.
Vyzvracela duhu, změnila se v lidskou lampičku.
Co jsem měla říct?
Jsem ráda, žes mi to řekla.
Vidíš? Je ráda.
Počkat, vážně?
Jen tak?
Jsem velmi nepředpojatá
a taky velmi znepokojená možností, že mě něco roztrhne.
Upřímně, je vážně okouzlující.
Fajn. Prosím, řekněte, že jste na to přišli.
- Našli jsme posvátnou vázu. - Dobře.
- Co je dobře? - Našli u oltáře posvátnou vázu.
To zní dobře.
- A Charles ji upustil. - Ne.
Je nutná k uvěznění skřítků.
- Tys ji upustil, Charlesi? - Ne naschvál.
- Kdo je Charles? - Mladík, co upustil tu vázu.
To zní špatně.
- Prý to zní špatně. - My ji slyšíme!
Neječ na mě. Tu blbou vázu upustil on.
Tak jo, dobrá. Nemusíte se do mě navážet oba.
Vím, že jsem tu očarovanou nádobu upustil,
ale vydržte chvilku.
Možná nemáme očarovanou vázu, ale máme
očarovanou sklenici.
To řekl Tragéd Mick, ne? Očarovaná, aby zněla jako moře.
Nádoba, ne?
Charlesi, to je brilantní.
Crystal.
Vidíš tu vznášející se sklenici taky, nebo mám halucinace?
To je dobrý, Niko. Neboj se.
Takže
předpokládejme, že jsou tyto oběti stále posvátné, šup.
Provizorní váza.
Teď jen potřebujeme vylákat něčím skřítky ven.
Dovnitř jen tak nepůjdou, že?
Panebože, Niko.
Musí tam být něco o návnadách. Máš něco?
Hledám.
- Hák? - Nemůžu nic najít.
- Na straně 130 je nákres. - Co stojí v té knize?
Hledám!
Na tohle není čas. Věřím vám, kluci.
Buďte rychlí, až dostanete šanci.
Neudělej nějakou hloupost, Crystal.
Musím si promluvit s těmi věcmi uvnitř Niko.
Pampeliškoví skřítci.
Mám vážně atraktivní nabídku.
Drzá holko. Nechalas nás hladovět.
Teď sleduj, jak opouštíme tohle tělo.
Ne, počkejte. Mám něco, co chcete.
Čím bys nás ty mohla nasytit?
Sebou.
Mé tělo je celé vaše, pokud opustíte Niko a neublížíte jí.
Zbláznila ses, Crystal?
Niko má rodinu. Nemůžete ji o ni připravit.
Já domov nemám.
Nikam nepatřím. Prosím, vemte si místo ní mě.
Jiné tělo znamená jen další hlad.
Ale já jsem jiná.
Jsem médium.
Vidím mrtvé.
Představte si ty hody,
kdybyste se živili pozorností živých i mrtvých.
To nejlepší z obou světů, najedli byste se do sytosti.
To chcete, ne? Už nikdy byste neměli hlad.
Fakt to tam smrdí jak psí hovno.
A ještě něčím.
Je to smíchaný s citronem nebo čím.
Je to hnus.
To bylo o chlup.
Nemáš zač.
Jsi v pořádku?
- Co tvá záda? Mně je fajn. - Dobrý.
Musíš být na sebe pyšný.
Velký chlap uvěznil dva pěticentimetrové skřítky ve sklenici.
Co kdybys příště polapil mimino?
To by se ti líbilo, co?
- To jo. - Ty duchařskej zmetku!
Proč vůbec nenávidíš děti?
Kouzelné.
Kreténskej zloději dětí!
PŘÍPAD UZAVŘEN
Den úředně zachráněn.
Práce úředně dokončena.
Bylas úžasná, Crystal.
Bylo to statečné.
Ale taky nebezpečné a neprofesionální. Už to nikdy nedělej.
Zdá se, že jsi zas ve své kůži.
Řekl bych že jo.
Chápeš, že je to nejblíž komplimentu,
jakého se kdy od Edwina dočkáš?
Jo.
To, cos řekla,
že máš pocit, že nikam nepatříš...
To bylo jen...
Dobrý detektiv řekne, co musí, ne?
Správně.
Tak či tak jsem rád, že ta sklenice fungovala.
- Nebyl jsem si tím jistý. - Jo. Já taky ne.
Byla by škoda, kdyby ti z obličeje vyletěly pampelišky.
Víš proč?
Mně tvoje tvář přijde moc hezká.
Pořád to zkoušíš?
Tak či tak,
případ ještě není úplně uzavřen.
Musíme se vrátit a spálit ty pampelišky, než nakazí někoho dalšího.
Nechci město plné pampeliškových zombíků zvracejících duhu.
Niko?
Panebože! Tvé vlasy.
- Já vím. Vypadám úžasně. - Ruční práce skřítků.
Panebože.
To jsou tví přátelé?
Počkat, ty je vidíš?
Zážitek blízký smrti. Pěkný.
Vy jste ti duchové detektivové?
Mrtví malí detektivové.
Roztomilý název.
Podívejte se na ty roztomilé lidičky.
Roztomilé? To je urážka.
Podle mě je načase, abychom se těch malých prevítů zbavili.
Nemohli by bydlet u mě v pokoji?
V té sklenici nemohou nikomu ublížit.
A možná je přesvědčím, aby neubližovali lidem.
Tahle sklenice je zločin z nenávisti.
- Kinghame. - Litty.
Něco ti řeknu, protože myslím, že to vážně potřebuješ slyšet.
- Měla by ses jít bodnout. - Slyšíš, co říká?
Nezdají se být vděční.
Ani obzvlášť milí.
- Nejsme vděční. - Jsou prostě naštvaní.
Sbohem.
Vím, jaké to je, chtít něco, co nemůžete mít.
Dobře.
Skřítků už bylo dost.
Co se děje, náno?
Co děláš s tím šeredným svetrem?
Můžeš ho vzít a nacpat si ho do zadku.
Máte ponětí, jak mocní jsme?
- Jsme sakra bohové! - Doufejte, že se odtud nikdy nedostanem.
Zničíme vás. „Mosazná pěst a palcát“ vás zničí.
Nejsme ptáci.
Víme, že není noc. Nás neoblbnete.
Určitě je ti líp?
Ano. A přemýšlela jsem o tom, cos řekla, abych napsala matce.
Úžasné. Tvá mamka bude moc šťastná, až se jí ozveš.
Ne, to neudělám. Jen jsem o tom přemýšlela.
Ale možná.
Nakonec.
Pošta!
Samá úřední.
Asi se rozkřiklo,
že Mrtví malí detektivové a jejich zbrusu nové médium jsou ve městě.
Pardon. Naše zbrusu nové médium?
- Hezký. - Venku se už duchové staví do fronty.
Vteřinu.
Věříš těm protivným spratkům?
A ten prašivý Král koček je uvěznil v mém městě.
Teď budou strkat svý malý duchařský nosy
do každý holky, kterou si budu chtít půjčit.
Když nezískám dětský strach tím, že jimi nakrmím svého hada,
co budeme dělat?
To je koloběh života, Monty.
Had musí jíst.
Tahle holka musí dostat svou dávku bolesti a utrpení, aby zůstala nádherná...
Monty! Ticho. Buď hodný pták.
Předpokládám, že mi to dává čas na přípravu lahodné odplaty.
Le festin, jestli chceš.
To je francouzsky
„hostina“.
A té se jim dostane.
Ta holka neměla koukat do mých vzpomínek.
A ti mrtví chlapci mě zkoušeli, ale to se už nestane.
Teď vstoupíš do hry ty, Monty.
Můj sladký, drahý společník.
PLOSKOLEBEC HADÍ CHŘESTÍTKA
Monty!
Páni. Jsi tak okouzlující.
Kdo by nevěřil této tváři.
POKRAČOVÁNÍ PŘÍŠTĚ
Překlad titulků: Alena Nováková