Tidligere på Dead Boy Detectives...
Vi er Dead Boy detektivbyrå.
Han er hjernen,
og jeg er musklene.
Vi er gjenferd og løser mysterier.
Jeg vil dere skal hjelpe en venn, Crystal.
Hvorfor husker jeg ikke?
Forbigående bivirkning av besettelsen.
Hun burde ikke være her. Hva gjør hun her?
Tenk å ha hatt henne i saken med den skrikende dukken.
Hun kan hjelpe med de levende.
Denne jenta lever.
Vi må hjelpe henne.
Ville det ikke vært fint å reise litt?
Unnskyld?
Du hadde rom til leie?
Vil du leie det?
Hallo.
Hei.
Bindingsmagi. Et av triksene mine.
Jeg har en savnet jente å finne.
Så fortell meg om denne heksa.
Hei.
Jeg er Esther.
Becky er her!
Dere tre er på dypt vann.
Dere skulle bare visst.
Fant dere, uskikkelige gutter.
Eller hva?
Så jeg bytter den onde heksa mot en luftmadrass på kontoret, ikke sant?
God idé, Crystal.
Vi kan snakke om det.
Hei, katte.
Kom du for å si farvel?
Dere skal ingen steder.
Kompisen deres brukte magi på en katt. Han må svare for det.
En god detektiv gjør det han må for å løse en sak.
Så flytt deg.
Kattekongen er sint. Vi tar dere med til ham.
Edwin?
Hva gjorde du egentlig?
HERMETIKKFABRIKK
Ja vel, da.
Dette krever diplomati, så la meg snakke.
Diplomati? Det er bare katter.
De likte visst ikke ham.
Hva er det? Det er bare katter.
Vi ble invitert til å møte kattekongen.
Hei.
KATTEKONGEN
Kan alle katter gjøre det?
"Kan alle katter gjøre det?"
Selvsagt ikke.
Jeg er en kattekonge.
Du er visst ikke hjernen.
Jeg kjeder meg allerede.
Hvem av dem brukte magi på deg?
Den magre som var så frekk å snakke til deg.
Vi er Dead Boy detektivbyrå, vi løser et mysterium...
Bryr meg ikke.
Å bruke magi på kattene mine var en stor tabbe.
Vi...
...bør snakke om forbrytelsen din.
Alene.
Han går ingen steder med deg.
Charles, kom hit.
Kanskje en samtale er lurt.
La oss sparke vekk katter og stikke.
Vil du ende som ham?
Og katteklor er som gift for spøkelser.
Det er for mange katter her som vet det.
Jeg liker ikke dette.
Jeg kan ta meg av dette.
Så...
Forteller hemmeligheter om meg allerede.
Ikke prøv deg på noe.
Så...
Hva skal straffen bli?
Hvor ble det av Charles?
Charles.
Har dere et spesielt vennskap?
Bestevenner, om du må vite det.
Ja vel.
Du trenger ikke gjøre alt det der.
Dette er et trygt sted.
I mitt rike er det lyster og nytelse som gjelder.
Du truer med å straffe meg.
Det ene utelukker ikke det andre.
Vel...
Kan vi oppklare det med den magiske lenken?
En liten formel skader vel ikke.
Ikke det?
Du er så underlig kjekk.
Du fascinerer meg.
Jeg er fascinert av deg.
Hva i svarte er dette?
Det?
Det er straffen din.
Lenkemagi.
Den holder deg
i denne byen.
Mitt...
...kongerike.
Du kan ikke dra. Verken med bil, båt, fly, tog
og definitivt ikke gjennom et speil.
Dere gjenferd er så slu.
Uakseptabelt.
Fjern den, takk.
Vi kan ikke bli her. Det er farlig.
Å, Edwin. Hva var det du sa til meg?
"En liten formel skader vel ikke."
Vi tar den av om du gir meg glede.
Og hva gir deg glede?
Vi kan sikkert finne på noe.
Men det krenker visst de gammeldagse holdningene dine.
Jeg er en rettferdig og samtykkende kattekonge.
Så du får et alternativ.
Tell alle kattene i Port Townsend, så fjerner vi armbåndet.
Telle alle kattene i Port Townsend?
Edwin!
Går det bra? Hvor har du vært?
Jeg var ikke lenge borte.
Du var borte i timevis.
Hva er det der?
BASERT PÅ KARAKTERER SKAPT FOR DC AV NEIL GAIMAN OG MATT WAGNER
- Tror du det hjelper? - Du prøvde å dirke den opp.
Jeg kan ikke dra til kontoret gjennom speilet. Andre forslag?
Du kan begynne å telle katter. Telle så fort du kan.
Kattekongen ville ikke gitt meg noe så enkelt.
Akkurat. Han lurte deg til å tillate det armbåndet.
Skal vi snakke om dårlige valg nå?
Du besatte en heks,
så vi risikerer represalier fra det hinsidige.
Du vet at besettelser utløser alarmen.
Men ingenting har skjedd.
Du frykter alltid det verste.
Du havner ikke i helvete igjen om vi blir tatt. Du går videre.
Vi vet ikke hva som skjer med meg.
Og jeg drar ingen steder uten deg.
Og ingen drar noe sted før det der er fjernet.
Hva mer sa pusen?
Ingenting.
Jeg sa jo at det gikk raskt.
Ok. Du skal ha for innsatsen,
men det hjelper ikke å ødelegge tingene mine.
Du elsker dette, hva?
Herregud. Nå kommer det.
Hva elsker jeg, Edwin?
Å bli jaget av heksa eller å bli trakassert av demon-eksen min?
Nei, du har rett.
Jeg elsker å være i en fremmed by
uten en eneste sjanse til å finne foreldrene mine.
Kutt ut dunkingen!
Samme hva slags angstfylte John Hughes-greier du holder på med,
gjør det stillere.
Jeg prøver å være tålmodig, for det virker som
du ikke har noe sted å dra.
Så ro deg ned.
Du får meg kastet ut.
Du kan jo bare dra.
Det er jeg som har armbåndet, så du kan ta neste ferge.
Det mente han ikke.
- Det gjorde han. - Det gjorde jeg.
Og jeg skal dra, før jeg sier noe slemt.
Som at du er så selvsentrert
at det gigantiske egoet ditt kan ses fra det ytre rom.
- Ikke si det. - Jeg skulle ikke det.
Post!
Ok. Du må slutte å snike deg innpå oss, men...
Post.
Du trenger ikke ta med byråposten hit.
- Vi blir ikke lenge. - Posten blir sendt dit dere er.
Opp med humøret. Om ikke lenge
sprer ryktet seg om oss her i Port Townsend.
Det trengs ikke.
Vi skal ikke bli.
Det er ikke bare søppelpost.
Magiforretning. Vi lar en proff se på armbåndet.
MAGISKE TRIKS OG GJENSTANDER
"Jeg vil være tålmodig, du har ikke noe sted å dra."
Det har jeg.
Og antakelig en familie. Men...
Jeg husker det bare ikke.
Svarte. Beklager.
Nei, jeg...
Herregud!
Hjelp! Jenny!
Denne butikken er super, Tragic Mick.
Jepp.
Ikke dårlig for en forhekset hvalross fanget på land i menneskeskikkelse.
Og det lar seg ikke fjerne.
Akkurat, du er en forhekset hvalross.
Kult.
Hyllene fulle av magiske dingser, og ingen virker?
Jepp. Det kan bare fjernes av den som satte det der.
- Flott. - Intet hell her.
Så armbåndet blir sittende.
Vi får telle katter.
Alt i orden?
For en floke.
En floke er å få livet ditt tatt fra deg.
Jeg var en mektig hvalross, fri i havet,
en stolt konge av det blå dyp.
Det hele startet en kveld...
Vi har det litt travelt.
Nei, det han mener, er...
Det må være noe annet vi kan bruke.
Dere kan ta denne.
Ok. Kult.
Hva gjør den?
Fin brevpresse. Og...
...den er forhekset til å lage havlyder.
For himmelens skyld.
Takk.
Esther.
Jeg glemte at du fortsatt var her.
Du er bare så...
Vakker?
Skremmende stille.
Du kjenner meg.
Jeg liker å ta meg god tid.
Nyte...
...detaljene.
Forfølge byttet.
Hørte jeg feil,
eller sa de guttene at de sitter fast i byen min?
Jepp. De sa noe slikt.
Vel...
Jeg tar dette.
Hva skal du gjøre med det?
La oss kalle det...
...et hevn-startsett.
Hun er nok dehydrert.
Sørg for at hun får mye væske og hvile.
Det er mer enn det. Du hører ikke på meg.
Hun blødde neseblod og svettet, og før det var hun...
Jeg vet ikke om hun så det, men jeg så farger i luften.
Ja vel.
Jeg må åpne butikken.
Kan du holde øye med henne?
- Ja. - Flott.
Ring om noe endrer seg.
Det var ganske flaut for deg.
LETT LESESTOFF
La oss se hva som foregår i det hodet.
Charles, noe er galt.
Crystal?
Det holder!
Crystal!
Går det bra?
Det går fint.
Jeg så bare farger og lys.
Jeg har aldri sett noe lignende.
Du skremte meg.
Her er en liste med spørsmål til hun våkner.
Vil dere hjelpe?
Det er et nesten perfekt eksempel
på et overnaturlig mysterium som bare kan løses av oss.
Den levende legen var ubrukelig.
Det er ikke hans skyld at vestlig medisin er så snever.
Charles, ikke vær så snill.
Crystal, bli hos Niko. Snart tilbake.
Hvorfor må jeg sitte barnevakt?
Å være detektiv handler ikke bare om å invadere folks tanker,
lese gjenstander, og vips så har du svaret.
Noen ganger må det ekte detektivarbeid til.
Vi trenger bøkene våre fra London.
Bare ett problem.
- Er det denne? - Nei.
Nei. Som sagt er det en stor, blå medisinsk bok.
Synes du den ser blå ut?
Jeg ser jo ikke hvor du peker.
Og jeg er lenket til en by over havet, men gjør så godt jeg kan.
Den burde være ned og til venstre.
Din venstre eller min?
Vi har samme venstre!
Niko Sasaki.
Hei.
Jeg heter Crystal.
Jeg bor over gangen. Vi har møttes.
Husker du hva som skjedde?
Du er på rommet mitt.
Og du stirrer på meg.
Vent. Jeg har noen spørsmål til deg.
Ditt fulle navn?
Nei takk.
Ok.
Har du besvimt før? Ja.
Er kvinnelige slektninger tilbøyelige til hysteri?
Ærlig talt, Edwin.
Du skal liksom hvile.
Beklager om du blir bekymret, fremmede,
men det pleier å hjelpe med en varm dusj.
Så dette har skjedd før?
Hvor ofte...
Ingenting passer med Nikos symptomer
verken her eller i disse.
Sjekk igjen. Og vær raskere.
Husk at Døden har vært her og kan komme tilbake.
Du må ha oversett noe på side 181...
Nei. Jeg sjekket side 181 og 325.
Jeg skjønner ikke noe av hva de gamle snobbene snakker om.
Halvparten er på arameisk.
De er lette å forstå med litt studier. Hvis jeg bare kunne...
Du river av deg armen. Kutt ut!
Jeg er ikke så rask som deg, men jeg vil hjelpe.
Kan du ikke fortelle meg hva som egentlig skjedde med kattekongen?
Jeg har fortalt alt.
Han var ubehøvlet og grell,
og overrumplet meg ved å snakke i øret mitt.
Hva? Hvisket han i øret ditt?
Jeg er fascinert av deg.
Det er ikke så viktig.
Dette er bortkastet tid. Fokuser på oppgaven.
Akkurat.
Ja vel.
Hva sier du til dette?
Pust inn.
Og bruk den store hjernen din,
for svaret må være der inne et sted.
I den store hjernen min.
Du er en geni.
Trenger en annen bok.
PARANORMALE PARASITTER
Denne ser ikke så verst ut.
Jeg tror jeg blir kvalm.
Du er en gjenferd. Du kan ikke bli kvalm.
Hvilken av disse paranormale parasittene kan være i Niko?
Se etter passende symptomer.
Ok.
"Spontant hudskifte"?
- Nei. -"Tørste etter varmt blod"?
- Nei. -"Kløe"?
- Nei. -"Fargerike sekreter?"
Stans. Den. Hva er det?
"Løvetannvetter."
De høres jo harmløse ut.
FARGERIKE SEKRETER
SVEKKER VERTEN
EKSPLOSJON
Hør her, Niko.
Jeg vet at vi ikke kjenner hverandre.
Jeg har vært gjennom...
Det suger å føle at du ikke kan snakke med noen om det.
Du føler deg alene selv om du er sammen med andre.
Jeg har glemt familien
og jeg prøver å finne dem, men...
Jeg vet ikke hvor jeg skal begynne.
Det dumme er at jeg kunne trengt noen råd fra foreldrene mine.
Liksom...
At foreldrene mine skal hjelpe meg med å finne foreldrene mine.
Sånn følte jeg det da faren min døde.
Han visste alltid hva han skulle si.
Og han hadde alltid morsomme sokker.
Mamma sendte meg tilbake til kostskolen dagen etter begravelsen,
langt unna alt det triste.
Men det triste ble med meg.
Er det hun som skrev brevene?
Moren din?
- Er hun i Japan? - Ja.
Jeg har ikke åpnet dem.
Hun vil bare høre at jeg ikke er trist lenger,
men jeg kan ikke lyve for henne.
Alle stirrer hele tiden.
Jeg måtte flytte ut av studenthuset.
Jeg måtte slutte på skolen.
Og jeg klarer ikke å forlate rommet. Det er så ensomt.
Jeg vet hva du mener.
Jeg er også ensom.
Jeg finner kanskje aldri familien min.
Hvordan kan de finne meg?
Det er trist.
Men de leter sikkert etter deg.
Du har vel rett.
Du har rett.
Forklar det en gang til.
Men som om jeg ikke har etterforsket det overnaturlige i årtier.
- Alt står i boken. - Vi trenger den ikke.
- Charles! - Herregud!
Dere er som et gammelt ektepar på syre.
Bare vis meg...
Herregud.
Svarte.
Hvordan blir denne dagen stadig eklere?
Niko har en paranormal parasitt.
- Løvetannvetter. - Som høres søtt ut.
- Det er de ikke. - De nærer seg på beundring, oppmerksomhet.
Du ser det som det rosa lyset du snakket om.
Ikke se på lysene. Greit.
De fortærer oppmerksomheten når folk ser på henne.
Og når de blir sterke nok, så...
Hva?
De...
De forlater kroppen.
Hvordan da?
Alle slags måter.
Men de er nok ikke høflige.
Crystal?
Hvem snakker du med?
Jeg vet ikke hvordan, så jeg bare gjør det.
Det er litt vanskelig å forstå,
men jeg snakket med mine hemmelige venner.
Venner?
Du kan ikke se dem nå, men de vil gjerne hjelpe deg.
Ok.
Jeg er litt spesiell.
Det er ikke riktig ord.
Uansett, jeg kan se dem,
og de har noen spørsmål til deg.
Er du gal?
Hva?
Hun er observant.
Hvis vi kan finne ut hvor vettene kommer fra,
kan det si oss hvordan vi takler dem.
- Flott. - Crystal?
Spør om hun har vært i skogen i det siste.
Og var det noen graver eller råtnende lik der?
Herregud.
- Crystal? Hallo? - Ikke mas.
Når begynte dette?
Det var ikke det jeg sa.
Det var vel da...
Jeg lette etter løvetenner.
Da jeg var liten, sa faren min at om man trenger litt ekstra mot,
gjør en løvetann i lommen susen.
Og når man flytter fra Osaka til den andre siden av jorden,
trenger man mot.
Jeg vet at det er mer.
Jeg husker bare ikke.
Hun må fortsette.
Bra gjort, Niko. Takk.
Det heter "godt gjort".
Og det var det ikke.
Hun må gjøre det bedre.
Vi trenger mer informasjon om vi skal ha en sjanse.
Spør om hun...
Bare tenk på stedet du så i skogen.
Var det noe annet som virket underlig?
Det eneste andre jeg husker, er
en slags helligdom.
- Fantastisk. - Hun må ta oss med dit.
Unnskyld meg et øyeblikk.
Se på henne, hun trenger hvile.
Snart ser hun ut som en illustrasjon fra boken.
Herregud. Charles, hjelp meg her.
Jeg er enig med Edwin.
Jeg vet det. Men hør.
Hvis løvetannvettene kom fra helligdommen,
kan det være relikvier eller skrift der vi kan bruke...
Niko?
Nummer 23.
Nummer 23!
Faen.
Niko?
Hva gjør vi her nede?
Jeg er lei for det.
Hvem er nestemann?
SAMTIDIG, I DET HINSIDIGE
Slemme gutter.
Besette en heks?
Vi må pågripe dem. Fortell.
Charles Rowland. Mindreårig.
Død: 1989. Forfrysninger og indre blødninger.
Plassering i det hinsidige...
Uavklart. Krysset ikke.
Uavklart?
Det liker vi ikke, hva?
Nei. Selvsagt ikke. Ånd på avveie.
"Avveie"?
Dette gjenferdet er ikke tapt eller forvirret.
Han narrer døden.
Edwin Payne. Mindreårig.
Død: 1916.
Rituell ofring.
Plassering i det hinsidige: Helvete.
Rømte i 1989.
Rømte?
Helvete?
Mine damer.
Avdelingens standpunkt er
at et dødt barn på avveie skaper mer trøbbel enn et levende.
Og det er flere døde barn enn noen gang.
Men vi kan ikke la statistikken vår lide.
Vi kan ikke drukne i en flom av deres skrøpelige kropper.
Og vi må ikke la disse to guttene gå amok.
Hittegodsavdelingen vil ikke la seg lure
og bli gjort til latter av barna vi er ment å passe på.
Start papirarbeidet.
Nå!
EN LYSNING I SKOGEN
Nikos kart hjelper, ikke sant?
PEN LØVETANNENG - GAMMEL STUBBE DØDT TRE - GUL PORT
Sju. Eller var det seks?
Nei, jeg tror ikke det er en katt. Det er vaskebjørn eller noe.
Dette kattetellingstullet er ydmykende.
Jeg og Crystal kan hjelpe.
Vi gjør det som gruppe.
Jeg liker å ha henne her.
Charles, det er tydelig.
Men faren min ville kalt henne en sjuske.
Ikke særlig hyggelig.
Faren din ville kalt meg en såpekoker eller noe verre.
La oss ikke tenke på fedre.
Når du bruker gammeldagse fornærmelser,
slår jeg dem opp.
Det må jeg jo.
Jeg skal prøve å være greiere.
Men Crystal er vanskelig.
Egenrådig.
Kranglevoren.
Det høres ut som deg, eller hva?
Kanskje det er derfor jeg liker henne så godt.
Ser du? Vi finner ut av det.
Humøret skyldes ikke Crystal.
Jeg hater at det er min skyld at vi sitter fast her.
Jeg burde ha visst det.
Velkommen til å ikke være perfekt.
Jeg visste det gjaldt den dumme kattekongen.
Se.
Se på hendene dine.
Det skjer bare når du er veldig anspent.
Jeg har ikke sett deg så anspent siden tyggisepisoden i 06.
Hva er det du ikke sier?
Jeg er fascinert av deg.
Du gir deg jo aldri.
Sånn er en god detektiv. Stiller spørsmål når noe er uklart.
Charles, jeg...
Jeg forstår ikke hvorfor du er så fiksert
på praten min med kattekongen. Det er jo ikke...
Akkurat.
Jeg tror vi fant noe.
I svarte.
Er det dette som vil skje med Niko?
Virker som de sprenger seg ut,
dreper verten og sprer seg til neste.
Det går bra.
Se på oss. Besku oss.
Gi oss det vi vil ha,
ellers river vi i stykker jenta og finner et nytt rede.
Hva skjedde?
Kanskje det har vært noe nyttig informasjon her,
men det er hugget vekk.
Vent.
Vi har dette.
Den som fjernet det, vet ikke at vi har
leksikografiske linser som viser oss det som var her før.
Det står nok ikke på engelsk, så vær så god.
Godt tenkt.
Det er visst en rekke runer
og en slags bokstaver.
Akkurat. Kan du lese det?
Ikke helt.
Det kan ligne på koptisk.
Kanskje de har samme opphav?
Så jeg vil si
at det er nær noe jeg kan lese.
Du sa at selv arameisk er lett å forstå med litt studier.
Bare les det.
"Disse små guder
krever vedvarende gaver."
Nei, ikke gaver.
"Ofringer."
De nærer seg på andres oppmerksomhet.
De ble forlatt her for lenge siden.
De må ha vært utsultet.
Jeg synes ikke synd på dem når de river folk i filler.
"Bare dette forheksede karet kan holde på vettene."
Perfekt.
Vent.
Hvordan forhekset? Bør jeg ta det eller ikke?
Jeg vet ikke. Gi meg et...
Jeg gikk for "ta det".
Tid for en ny prat om din fremfuse oppførsel.
Ja visst. Etter skjelettene.
Piss!
Beklager.
Hei.
Trodde ikke jeg trengte et skilt, men åpenbart: Ingen løping.
Det var slett ikke merkelig.
Jeg er veldig avslappet og støttende
og singel-kvinne-alene om alt dette,
men hva skjer med deg?
Er det noe galt?
Jeg driver en butikk.
- Derfor... - Dette vil jeg angre på.
- ...trenger jeg søvn. - Få den fæle boken.
- Kanskje noe der kan forklare dette. - Ikke kom løpende inn.
Hva gjør du her ute?
Du burde passe på Niko.
Tuller du nå? Hva ser du på?
Beklager. Igjen.
Jeg er litt distrahert.
- Kom. - Men jeg skal fikse det.
Greit. Samme det. Bare...
Ikke mer rare greier.
Ellers må du ut.
Jeg prøvde å unngå det, men tiden løper fra oss.
Jeg har mye å fortelle, og du må ikke få hetta.
De hemmelige vennene mine er gjenferd.
Hva gjør du?
Jeg kan se dem og kommunisere med dem. Henger du med?
Jeg mener...
- Ja. - Ok, bra.
Så gjenferd finnes, og en haug med andre sprø ting.
Og nå er en av de tingene inni deg
og vil sprenge deg som en omvendt piñata.
Det ble dystert.
Men det går bra, gjenferdene er detektiver.
Og de skal hjelpe deg.
Du må bare stole på oss.
Crystal.
Du kan ikke si til folk at gjenferd finnes.
De vil tro du er sprø,
og de gjør ting vanskelig.
Hun kastet opp en regnbue, ble til en nattlampe.
Hva skulle jeg si?
Jeg er glad du sa det.
Ser du? Hun er glad.
Vent. Seriøst?
Sånn uten videre?
Jeg har et åpent sinn
og har ikke lyst til å bli sprengt.
Hun er så sjarmerende.
Ok. Si at dere fant ut av det.
- Vi fant en hellig vase. - Bra.
- Hva er bra? - De fant en hellig vase.
Det høres bra ut.
- Så mistet Charles den. - Nei.
Vi trenger den for å fange dem.
- Mistet du den? - Var ikke meningen.
- Hvem er Charles? - Tenåring som mistet vasen.
Det virker ille.
- Hun sier det virker ille. - Hørte det!
La være. Det var han som mistet vasen.
Greit. Ikke rott dere sammen.
Jeg vet at jeg mistet det forheksede karet,
men bare vent.
Vi har kanskje ikke den forheksede vasen, men vi har
en forhekset krukke.
Tragic Mick sa at den er forhekset til å høres ut som havet.
Det er jo et kar.
Charles, det er genialt.
Crystal.
Ser du også den svevende krukken, eller hallusinerer jeg?
Det går bra, Niko. Ingen fare.
Hvis disse ofringene fortsatt er hellige, sånn.
Provisorisk vase.
Vi trenger noe å lokke ut vettene med.
De gir seg vel ikke så lett.
Herregud. Niko.
Det må stå noe om lokking. Har du et agn?
Jeg leter.
- Krok? - Jeg finner ingenting.
- Et diagram på side 130. - Hva sier boken?
Jeg leter!
Vi har ikke tid til det der. Jeg stoler på dere.
Vær raske når dere får sjansen.
Crystal, ikke gjør noe dumt.
Jeg må snakke med det som er inni Niko.
Løvetannvettene.
Jeg har et fristende tilbud.
Uforskammede barn. Lot oss sulte.
Se oss forlate denne kroppen.
Vent. Jeg har noe dere vil ha.
Hva har du som kan tilfredsstille oss?
Meg.
Forlat Niko uten å skade henne, så får dere kroppen min.
Har du blitt gal?
Niko har familie. Dere kan ikke ta henne fra dem.
Jeg har ingen steder.
Jeg hører ikke til noe sted. Ta meg i stedet.
En ny kropp betyr bare ny sult.
Jeg er annerledes.
Jeg er et klarsynt medium.
Jeg kan se de døde.
Tenk dere det festmåltidet,
oppmerksomheten fra både levende og døde.
Det beste fra begge verdener. Spis dere mette.
Det er jo det dere vil? Dere blir aldri sultne mer.
Det stinker hundemøkk der.
Og noe annet.
Det er blandet med sitron eller noe.
Det er ille.
Det var på nære nippet.
Ingen årsak.
Går det bra?
- Ryggen din? Jeg har det bra. - Ok.
Du må være så stolt.
Stor mann fanget to bitte små vetter i en krukke.
Hva med en baby i en vugge neste gang?
Det ville du vel likt?
- Det ville du. - Gjenferdjævel!
Hvorfor hater du babyer?
Sjarmerende.
Babyfangende drittsekk!
OPPKLART
Dagen er reddet.
Jobben er gjort.
Du var fantastisk.
Det var ganske modig.
Men farlig og uprofesjonelt. Ikke gjør det igjen.
Du føler deg visst som ditt gamle jeg igjen.
Jeg gjør vel det.
Du vet vel at det er det nærmeste et kompliment
du vil få fra Edwin?
Ja.
Det du sa,
om å føle at du ikke har et sted?
Det var...
En god detektiv sier det hun må, ikke sant?
Akkurat.
Jeg er i hvert fall glad for at krukken fungerte.
- Jeg var ikke sikker. - Ja. Samme her.
Det ville vært synd om løvetenner eksploderte ut av fjeset ditt.
For vet du hva?
Jeg synes fjeset ditt er ganske flott.
Du prøver deg fortsatt, hva?
Uansett,
saken er ikke helt over.
Vi må tilbake og brenne løvetenner før de kan infisere flere.
Vil ikke ha en by full av regnbuespyende løvetannzombier.
Niko?
Herregud! Håret ditt.
- Jeg vet det. Jeg ser flott ut. - Vettenes verk.
Herregud.
Er det vennene dine?
Kan du se dem?
Nær-døden-opplevelse. Flott.
Er dere gjenferd-detektivene?
Dead Boy detektivbyrå.
Fint navn.
Se på de søte små folkene.
Søte? Det er krenkende.
Det er på høy tid å kvitte seg med de små plageåndene.
Kan de ikke bo på rommet mitt?
De kan jo ikke skade noen nå.
Kanskje jeg kan overtale dem til å ikke skade folk.
Denne krukken er hatkriminalitet.
- Kingham. - Litty.
Jeg skal si deg noe, for du trenger å høre det.
- Drit og dra. - Hører du henne?
De virker ikke takknemlige.
Eller særlig hyggelige.
- Vi er ikke takknemlige. - De er bare opprørt.
Ha det.
Jeg vet hvordan det er å ønske seg noe man ikke kan få.
Ok.
Det er nok vetter.
Hva skjer, drittsekk?
Hva gjør du med den stygge genseren?
Du kan ta den genseren og stikke den opp i ræva.
Vet du hvor mektige vi er?
- Vi er guder! - Du bør håpe vi aldri kommer oss ut.
Vi skal lage hakkemat av deg.
Vi er ikke fugler.
Vi vet at det ikke er natt. Du lurer ikke oss.
Så du føler deg bedre nå?
Ja. Og jeg tenkte på det du sa, om å skrive til moren min.
Flott. Hun blir så glad for å høre fra deg.
Nei, jeg bare tenkte på det.
Men kanskje.
Etter hvert.
Post!
Bare byråpost.
Folk vet visst
at Dead Boy detektivbyrå og deres splitter nye medium er i byen.
Unnskyld meg. Vårt splitter nye medium?
- Flott. - Allerede en kø med gjenferd der ute.
Et øyeblikk.
For noen irriterende drittunger.
Og kattekongen fanget dem i byen min.
De kommer til å bry seg borti
alle småjenter jeg vil låne.
Hvis jeg ikke kan melke barnefrykt ved å gi dem til slangen min,
hva driver vi med?
Livets sirkel, Monty.
Slanger må spise.
Jeg trenger smerte og lidelse for å forbli vakker...
Monty! Vær stille. Vær en flink fugl.
Det gir meg tid til å pønske ut en deilig hevn.
En le festin, kan du si.
Og det betyr "fest"
på fransk.
Og de skal få en.
Den jenta burde ikke ha kunnet se minnene mine.
Og de døde guttene satte meg på prøve, men det skal ikke skje igjen.
Det er der du kommer inn, Monty.
Min kjære, dyrebare kråke.
KOBBERHODE-HALER
Monty!
Gisp. Du er så sjarmerende.
Hvem stoler vel ikke på det fjeset?
FORTSETTELSE FØLGER...
Tekst: Tonje Bjørkheim Nilsen