Раніше в «Мертвих хлопцях-детективах»...
Ми — детективне агентство «Мертві Хлопці».
Він — мозок,
а я — м'язи.
Привиди, що вирішують загадки.
Я хочу, щоб ви допомогли моїй подрузі Крістал.
Чому я не пам'ятаю?
Побічний ефект від одержимості демоном.
Вона не має тут бути. Чому вона в нашому офісі?
Якби під час справи про ляльку, що верещить, у нас був екстрасенс?
Плюс вона може допомагати з живими.
Ця дівчинка жива.
Ми маємо їй допомогти.
Хіба не чудово вибратися з міста?
Перепрошую?
Ви здаєте кімнату?
Хочеш орендувати?
Привіт.
Зв'язувальне закляття. Моя фішка.
Тепер мені треба знайти зниклу дівчинку.
Тож розкажи мені про цю відьму.
Привіт.
Я Естер.
Бекі внизу!
Ви троє нажили собі серйозних проблем.
Ви й не уявляєте.
Ось я вас і знайшла, двоє нечемних хлопчиків.
Правда ж?
ПОРТ-ТАУНСЕНД, ВАШИНГТОН
Міняю ту злу відьму на надувний матрац в офісі, гаразд?
Хороша ідея, Крістал.
Ми це обговоримо.
Агов, коте.
Прийшов попрощатися?
Ви нікуди не їдете.
Твій дивний приятель застосував до кота чари. Він за це відповість.
Хороший детектив робить усе, що мусить, щоб розкрити справу.
А тепер відійди.
Котячий Король розлючений. Ми відведемо вас до нього.
Едвіне?
Що саме ти зробив, друже?
«КОРОЛІВСЬКИЙ» КОНСЕРВНИЙ ЗАВОД
Що ж, гаразд.
Тут потрібна дипломатія, тож говоритиму я.
Дипломатія? Це ж просто зграя котів.
Він їм не сподобався, еге ж?
Що таке? Це ж просто зграя котів.
Нас запросили на аудієнцію до Котячого Короля.
Вітаю.
КОТЯЧИЙ КОРОЛЬ
Усі коти так уміють?
«Усі коти так уміють?»
Звісно, ні.
Я — Котячий Король.
Ти в цій компанії не найрозумніша.
Вибачте, але мені вже нудно.
Хто з них застосував до тебе чари?
Той кістлявий, що наважився заговорити до вас.
Ми — мертві хлопці-детективи, ми розгадуємо таємниці...
Мені начхати.
Використовувати чари проти моїх котів — це абсолютний косяк із твого боку.
Ми...
маємо обговорити твій злочин.
Наодинці.
Він нікуди з тобою не піде.
Чарльзе, ходи сюди.
Можливо, розмова тут найкращий вихід.
Я згодна з Чарльзом. Розкидаємо котів, доки не виберемося.
Хочеш скінчити, як він?
Не кажучи, що котячі подряпини для привиду, мов отрута.
А тут забагато котів, яким це відомо.
Мені він не подобається.
Я чудово здатен сам із цим упоратися.
Що ж...
Уже про мене таємниці розказуєш.
І не думай щось утнути.
То...
Яким має бути твоє покарання?
Де подівся Чарльз?
Чарльз.
У вас двох особлива дружба?
До твого відома, ми найкращі друзі.
Ого, гаразд.
Добре. Тобі не треба цього робити.
Це безпечний простір.
У моєму королівстві панують лише бажання й задоволення.
Ти погрожуєш мене покарати.
Одне іншому не заважає.
Що ж...
Давай з'ясуємо цю справу з повідцем і чарами.
Не бачу шкоди від одного невеличкого закляття.
Справді? Не бачиш?
Ти дивовижно гарний.
Ти мене приваблюєш.
Я тобою зачарований.
Що це в біса таке?
Це?
Це твоє покарання.
Закляття клітки.
Тримає тебе
в цьому місті.
У моєму...
королівстві.
Ти не поїдеш звідси. Ні машиною, ні кораблем, ні літаком, ні потягом,
і абсолютно точно не зможеш скористатися дзеркалом.
Ви, маленькі привиди, дуже хитрі.
Це неприйнятно.
Прошу тебе це зняти.
Ми не можемо тут лишитися. Це небезпечно.
Едвіне. А що ти щойно мені сказав?
«Не бачу шкоди від одного невеличкого закляття».
Він сам відпаде, щойно ти зробиш мене щасливим.
І що зробить тебе щасливим?
Я цілком упевнений, ми щось придумаємо.
Та я бачу, це образило твої старомодні почуття.
Я справедливий Котячий Король і дію лише за взаємною згодою.
Тому я дам тобі інше завдання.
Порахуй усіх котів у Порт-Таунсенді, і тоді браслет відкриється сам.
Порахувати всіх котів у Порт-Таунсенді?
Едвіне!
Усе гаразд, друже? Де ти був?
Мене ж не було кілька хвилин.
Ні, тебе не було кілька годин.
Що в тебе на зап'ястку?
ПЕРСОНАЖІ СТВОРЕНІ НІЛОМ ҐЕЙМАНОМ ТА МЕТТОМ ВАГНЕРОМ ДЛЯ DC
МЕРТВІ ХЛОПЦІ-ДЕТЕКТИВИ
- Думаєш, це допоможе? - Ти ж пробував розстібнути.
Не можу потрапити до офісу крізь дзеркало. Жодних подорожей крізь дзеркало. Поради?
Можеш почати рахувати котів. Що швидше, то краще.
Той Котячий Король так легко мені нічого не дасть. Він хитрий.
Точно. Він обвів навколо пальця мого обережного партнера, надівши той браслет.
Тепер ми вказуємо на погані рішення?
Ти вселився у відьму,
виказуючи нас для переслідувань із потойбіччя.
Через вселення в живих там битимуть на сполох.
Але ж нічого не сталося.
Ти завжди концентруєшся лише на найгіршому.
Ти не потрапиш до Пекла, якщо нас спіймають. Ти перейдеш далі.
Ми не знаємо, що мене чекає в потойбіччі.
І я нікуди без тебе не піду.
Та й ніхто нікуди не піде, доки ця штука не відкриється.
Що ще сказав котяра?
Нічого.
Я ж казав, це було швидко.
Гаразд. Поважаю твої геркулесові спроби,
але нищення моїх речей нас нікуди не заведе.
Тобі це подобається, еге ж?
Боже. Почалося.
Що саме мені подобається, Едвіне?
Що на мене полює відьма чи мене переслідує мій колишній демон?
Ні, ти маєш рацію.
Це круто — застрягнути в чужому місті,
де шанси знайти моїх батьків буквально дорівнюють нулю.
Годі гупати!
Яка б стурбована підліткова хрінь тут не відбувалася,
роби це тихіше.
Я намагаюся бути терплячою, бо в мене таке відчуття,
що тобі більше немає куди йти.
Тож розслабся.
Мене через тебе виженуть.
Або ти можеш просто піти.
Це ж у мене злий браслет, а ти вільна сісти на наступний пором.
Ні, він не хотів цього казати.
- Хотів. - Так, я хотів.
І я піду, перш ніж скажу щось образливе.
Наприклад, ти такий зациклений на собі,
що твоє астрономічно велетенське его можна побачити з відкритого космосу.
- Нічого не кажи. - Я й не збирався.
Пошта!
Гаразд. Припини підкрадатися до нас, але...
Пошта.
І не треба приносити пошту агентства сюди.
- Ми тут ненадовго. - Пошта перенаправляється туди, де ви.
Не вішай носа, друже. Лише мить минула,
а наша репутація вже закріпилася тут, у Порт-Таунсенді.
Не треба закріплятися в цьому місті.
Ще раз: ми тут ненадовго.
Тут не лише сміття.
Магічна крамниця. Покажемо цей браслет професіоналу.
ЧАРІВНІ ШТУКИ МІКА-ЗЛЮКИ
«Я намагаюся бути терплячою, бо тобі більше немає куди йти».
Мені є куди йти.
Певно, до родини. Я просто...
Я просто не пам'ятаю.
Чорт. Пробач.
Ні, я...
Боже мій. Трясця!
Допоможіть! Дженні!
Знаєте, ваша крамниця просто неймовірна, Злюко Міку.
Атож.
Непогане заняття для проклятого моржа, який застряг на суші у подобі людини.
Це не зняти.
Точно, ви проклятий морж.
Це круто.
На поличках повно магічних дрібничок, і жодна не допоможе?
Атож. Це одне з тих заклять, які може зняти лише той, хто його наклав.
- Чудово. - Не пощастило.
Тож браслет лишається.
Тому починаймо рахувати котів.
Усе гаразд, друже?
Це така дурість.
Справжня дурість — одного дня дізнатися, що в тебе забрали твоє життя.
Колись я був могутнім вільним моржем в океані,
гордим королем глибокої блакиті.
Усе почалося однієї ночі...
У нас не так багато часу.
Він хоче сказати, що...
Має бути інший спосіб, який нам допоможе.
Можете взяти це.
Добре. Круто.
І що вона робить?
Можна папери притиснути. А ще
вона зачарована видавати звуки океану.
Заради бога.
Дякуємо.
Естер.
Я й забув, що ти ще тут.
Ти така...
Розкішна?
Страхітливо тиха.
Ну, ти мене знаєш.
Люблю проводити час наодинці.
Смакувати...
деталі.
Переслідувати свою здобич.
Мені не почулося,
ті хлопці сказали, що вони застрягли в моєму місті?
Атож. Щось таке вони й сказали.
Що ж...
Я беру ось це.
І що ти плануєш із цим робити?
Назвемо це...
стартовим набором помсти.
ПРОДУКТИ!
Вона, певно, зневоднена.
Давайте їй багато пити, і хай відпочине.
Це не просто зневоднення. Ви не слухаєте.
У неї йшла кров носом, вона спітніла, а до того вона...
Не знаю, чи вона це бачила, але я бачила якісь кольори в повітрі.
Ясно.
Треба відчинити крамницю.
Крістал, ти приглянеш за нею?
- Так. - Чудово.
Подзвоніть мені, якщо будуть якісь зміни.
Це було доволі ніяково.
ТРОХИ ЛЕГКОГО ЧТИВА
Гаразд. Поглянемо, що насправді відбувається в цій голові.
Чарльзе, щось не так.
Крістал?
Годі!
Крістал!
Із нею все гаразд?
Усе гаразд.
Я в нормі.
Я бачила лише кольори й світло.
Що б це не було, я нічого подібного не бачила.
На якусь мить ти мене налякала.
Ось список запитань до неї, коли вона прокинеться.
Ти їй допоможеш?
Це майже ідеальний приклад
надприродної загадки, що може бути розв'язана лише нами.
Очевидно, що з живого лікаря ніякої користі.
Годі, це не його провина. Західна медицина доволі обмежена.
Чарльзе, годі бути таким милим.
Крістал, лишайся з Ніко. Скоро будемо.
Чого я маю бути нянькою?
Бути детективом — це не лише зазирати людям у голови,
зчитувати речі, і раптом — бац — ось і відповідь.
Іноді потрібна реальна детективна робота.
Нам потрібен наш довідник із Лондона.
Є одна проблемка, друже.
- Це він? - Ні.
Ні. Ще раз: великий медичний довідник блакитного кольору.
Хіба це синій колір?
Я не бачу, куди ти показуєш, ясно?
Я прикутий до міста аж за океаном, але я докладаю максимальних зусиль.
Він має бути внизу і ліворуч.
Ліворуч від тебе чи від мене?
Наше ліворуч однакове!
АКАДЕМІЯ СПАЙРАЛ
НІКО САСАКІ
Ніко Сасакі.
Привіт.
Я Крістал.
Я живу навпроти. Ми вже раз бачилися.
Ти пам'ятаєш, що сталося?
Ти в моїй кімнаті.
І ти на мене витріщаєшся.
Стривай. У мене до тебе є кілька питань.
Твоє повне ім'я за документами?
Ні, дякую.
Гаразд.
Ти раніше втрачала свідомість? Так.
Жінки в твоїй сім'ї схильні до істерії?
Облиш, Едвіне.
Тобі треба відпочивати.
Вибач, що змусила тебе хвилюватися, абсолютна незнайомко,
та зазвичай мені стає краще після гарячого душу.
То це й раніше траплялося?
Як часто...
КРОВ ТА КОСТІ МЕДИЧНИЙ ДОВІДНИК
Тут немає нічого, що б збігалося з симптомами Ніко,
ані тут, ані там.
Перевір ще раз. І рухайся швидше, будь ласка.
Не забувай, тут була Смерть і вона може повернутися.
Певно, ти пропустив дещо на сторінці 181...
Ні. Я перевірив сторінки 181 і 325.
Я не розумію, про що пишуть ці багаті зануди.
Здається, що половина з них древньою арамейською.
Якщо мати трохи знань, то там все зрозуміло. Якби я лише міг...
Ти відірвеш собі руку. Припини негайно!
Я не такий швидкий, як ти, але я тут, щоб допомогти.
Едвіне, невже ти не можеш мені сказати, що насправді трапилося з Котячим Королем?
Я тобі все сказав.
Він був нецивілізований, різкий,
і я був заскочений, коли він говорив мені на вухо.
Що? Він тобі шепотів на вухо?
Я тобою зачарований.
Це неважливо.
Це марно трата часу. Будь ласка, сконцентруйся на теперішній справі.
Гаразд.
Як скажеш.
Як тобі таке?
Глибоко вдихни.
І змусь свій великий мозок працювати,
бо відповіді мають бути десь там.
Усередині мого великого мозку.
Чарльзе, ти геній.
Треба інша книга.
ПАРАНОРМАЛЬНІ ПАРАЗИТИ
Ця виглядає не так і погано.
Мене зараз знудить.
Чарльзе, ти привид. Тебе не може нудити.
Що ж, хто з цих підступних паранормальних паразитів знайшов, як потрапити в Ніко?
Пошукай відповідні симптоми.
Добре.
«Мимовільна линька шкіри?»
- Ні. -«Жага теплої крові?»
- Ні. -«Свербіж?»
- Ні. -«Кольорові виділення?»
Стій. Це воно. Котрий із них?
«Пушинка Кульбаби».
Звучить нешкідливо, еге ж?
КОЛЬОРОВІ ВИДІЛЕННЯ
ОСЛАБЛЕННЯ ГОСПОДАРЯ
НЕМИНУЧИЙ ВИБУХ
Послухай, Ніко.
Знаю, ми майже незнайомі.
У мене зараз певні...
Хріново, коли не маєш із ким про це поговорити.
Або коли ти серед людей, але однаково почуваєшся самотньо.
Я не знаю свою сім'ю
і намагаюся їх відшукати, але я...
Я навіть не знаю, звідки почати.
Найбезглуздіше, що батьківська порада мені б зараз не завадила. Правда?
Наче...
Хочу, щоб мої батьки допомогли знайти моїх батьків.
Я відчувала подібне, коли помер мій тато.
Він завжди знав, що сказати.
І завжди одягав смішні шкарпетки.
Моя мама відіслала мене до інтернату наступного дня після похорону,
подалі від смутку.
Але смуток теж поїхав.
Листи від неї?
Від твоєї мами?
- Вона й досі в Японії? - Так.
Я їх не відкривала.
Вона просто хоче знати, що мені більше не сумно,
та я не можу їй брехати.
Усі витріщалися.
Я мусила виїхати з гуртожитку.
Мусила покинути школу.
Я не можу навіть із кімнати вийти. Мені так самотньо.
Я тебе розумію.
Боже, мені теж самотньо. Наче...
Я ніколи не знайду свою сім'ю. Я не...
Як тоді вони зможуть мене знайти?
Це сумно.
Але закладаюся, вони тебе зараз шукають.
Певно, ти маєш рацію.
Ти маєш рацію.
Добре, поясніть мені ще раз.
Але враховуючи, що я не проводила розслідування надприродного десятиліттями.
- Усе в цій книзі. - Краще туди не дивитись.
- Чарльзе! - Господи!
Ви наче загибла подружня пара на кислоті.
Просто покажіть...
Боже.
До дідька це.
Та що ж сьогодні все огидніше й огидніше?
Ніко інфікована паранормальним паразитом.
- Пушинкою Кульбаби. - Що звучить мило.
- Але це геть не так. - Вони харчуються обожнюванням, увагою.
Ти бачиш його, як розмите рожеве світло.
Не дивитися на світло. Ясно.
Вони змушують людей дивитися на неї і поглинають увагу.
І коли вони стають достатньо сильними, то...
То що?
Вони...
Виходять із тіла.
Як саме вони виходять із тіла?
Як можуть.
Та я би не очікував на гарне видовище.
Крістал?
Із ким ти розмовляєш?
Добре, я не знаю, як це зробити, тож просто зроблю це.
Що ж, це трохи важко зрозуміти,
та я розмовляла зі своїми таємними друзями.
Друзями?
Ти їх зараз не бачиш, та вони дуже хочуть тобі допомогти.
Гаразд.
Я трохи особлива.
Так, не зовсім правильне слово.
У всякому разі, я бачу їх,
і вони мають до тебе кілька запитань.
Ти божевільна?
Що?
Вона прониклива.
Якби ми могли дізнатися, де саме вона заразилася,
там могла би бути підказка, як це вирішити.
- Чудово. - Крістал?
Спитай її, чи останнім часом вона не бувала у лісах?
І чи не було поруч у лісі могил із тілами, що розкладалися?
Боже.
- Крістал? Агов? - Друже, дай їй хвилинку.
Коли все це почалося?
Я не це сказав.
Ну, думаю, тоді, коли я...
Ходила шукати кульбабки.
Коли я була маленька, мій тато казав, якщо тобі треба зайва мужність,
поклади в кишеню кульбабу, вона допоможе.
А коли ти залишаєш Осаку і їдеш жити в інший кінець світу,
мужність тобі знадобиться.
Було ще щось.
Та я не пам'ятаю, що саме.
Продовжуй. Хай вона продовжує.
Ти розумниця, Ніко. Дякую.
Треба казати «молодець».
І вона не молодець.
Вона має ліпше старатися.
Нам потрібно більше інформації, щоб мати хоча б часточку шансу.
Спитай її, чи вона...
Подумай про це місце, яке ти бачила в лісі.
Чи було там ще щось, що здалося тобі дивним?
Єдине, що я ще пам'ятаю,
це якусь святиню.
- Ти молодчина. - Вона має відвести нас туди.
Вибач, я на хвилинку, гаразд, Ніко?
Гляньте, їй треба лишатися в ліжку.
Вона буде, як ілюстрація з цієї книги, якщо не відведе нас.
Боже. Чарльзе, допоможи.
Я згоден із Едвіном.
Знаю. Та послухай.
Якщо Пушинки Кульбаби вийшли з тої святині,
там може бути якась реліквія, яку ми могли б використати...
Ніко?
Номер 23.
Номер 23!
Чорт.
Ніко?
Що ми робимо внизу?
Вибачте.
Хто далі?
ТИМ ЧАСОМ У ПОТОЙБІЧЧІ
Погані хлопці.
Вселитися у відьму?
Ми маємо їх затримати. Кажіть.
Перший — Чарльз Роуленд. Неповнолітній.
Помер у 1989-му. Переохолодження і внутрішня кровотеча.
Потойбічне призначення...
В очікуванні. Так ніколи тут і не був.
В очікуванні?
Нам це не подобається, правда?
Ні. Звісно, ні. Утрачений дух.
«Утрачений»?
Цей привид не загублений чи спантеличений.
Він обманює смерть.
Інший — Едвін Пейн. Неповнолітній.
Помер у 1916-му.
Ритуальне жертвоприношення.
Потойбічне призначення: Пекло.
Утік у 1989-му.
Утік?
Із Пекла?
Панни.
Позиція цього бюро така,
що утрачене мертве дитя приносить більше клопоту, ніж живе.
А зараз мертвих дітей більше, ніж будь-коли.
Ми просто не можемо дозволити, щоб наш рейтинг постраждав.
Ми не можемо потонути в повені слабких немічних тіл.
І ми не маємо дозволяти цим двом хлопцям казитися.
Бюро Знахідок Потойбіччя не обвести навколо пальця.
Нас не пошиють у дурні діти, яких ми маємо контролювати.
Підготуйте папери.
Негайно!
КАРТА ГРОМАДСЬКИХ ОПИТУВАНЬ У ВАШИНГТОНІ
ГАЛЯВИНА В ЛІСІ
Карта Ніко допомагає, еге ж?
ГАРНА ГАЛЯВИНА КУЛЬБАБ — СТАРИЙ ПЕНЬОК — МЕРТВЕ ДЕРЕВО — ЖОВТІ ВОРОТА
Сім. Чи це все ще шість?
Ні, не думаю, що це був кіт. Радше єнот чи щось таке.
Це безглуздя з підрахунку котів — просто вправа з приниження.
Ну, ми з Крістал могли б допомогти.
Докладемо зусиль разом.
Знаєш, мені подобається, що вона з нами.
Чарльзе, це очевидно.
Але мій батько назвав би її вертихвісткою.
Це не дуже ввічливо.
Твій батько й мене б назвав бовдуром неотесаним чи навіть гірше.
Давай зараз не про татусів, добре?
Коли ти ображаєш мене цими старомодними словами,
я завжди шукаю їхнє значення.
Мушу чи не так?
Я спробую бути ввічливішим.
Але з Крістал складніше.
Вона норовлива.
Войовнича.
Це дуже схоже на тебе, хіба ні?
Стривай, може, тому вона мені так і подобається.
Бачиш? Ми розібралися.
Мій настрій не стосується Крістал.
Мене бісить, що через мене ми застрягли в цьому місті.
Я мав би знати.
Ласкаво просимо у клуб недосконалих.
Я знав, що це через того дурного Котячого Короля.
Глянь.
Глянь на свої кулаки.
Таке трапляється лише тоді, коли ти дуже напружений.
Я не бачив тебе таким напруженим із часів великого фіаско з жувальною гумкою.
Чого ти мені не договорюєш?
Я тобою зачарований.
Ти такий завзятий.
Це ж частина роботи детектива, ні? Ставити запитання, коли все незрозуміло.
Чарльзе, я...
Я не розумію, чому ти так зациклився
на такій дрібниці, як моя розмова з Котячим Королем. Це не...
Так.
Думаю, ми дещо знайшли.
Хай йому грець.
Це станеться з Ніко?
Здається, вони вибухнули,
вбиваючи господаря і поширюючись далі.
Усе гаразд.
Усе добре.
Глянь на нас. Побач нас.
Дай нам те, що ми хочемо,
інакше ми розірвемо дівчину на шмаття і знайдемо інше гніздо.
Що сталося?
Можливо, та інформація, що була тут, і допомогла б нам якось,
але її сточили.
Стривай.
У нас є це.
Хто б її не сточив, він не знає, що в нас є
лексикографічні лінзи, що допоможуть побачити, що тут було раніше.
Скоріше всього це не англійська, тож пробуєш ти.
Чудово придумав, Чарльзе.
Здається, це була груба збірка рун
чи якісь написи.
Добре. Ти можеш їх прочитати?
Не зовсім.
Корені слів дивно нагадують коптську.
Може, в них спільне коріння?
Отже,
це схоже на щось, що я можу прочитати.
Ти ж казав, що навіть арамейська зрозуміла, якщо мати трохи знань.
Трясця, читай уже.
«Ці малі боги
вимагають постійних дарів».
Ні, не дарів.
«Жертвоприношень».
Вони харчуються увагою інших.
Вони були покинуті тут дуже давно.
Певно, вони вмирають із голоду.
Мені їх не шкода, бо вони ж отак розривають людей.
«Лише ця зачарована посудина святині може утримувати в собі пушинки».
Чудово.
Чекай.
Як зачарована? Я можу її взяти? Чи краще її не торкатися?
Я не впевнений. Дай мені...
Я візьму.
Треба знову обговорити твою імпульсивну поведінку.
Авжеж. Після скелетів.
Чортівня!
Вибач.
Привіт.
Не думала, що треба чіпляти знак, але очевидно — не бігати.
Це було геть не дивно.
Слухай, думаю, я не чіпляюся і підтримую,
і взагалі не лізу в твої справи,
але що з тобою коїться?
Щось не так?
У мене бізнес.
- І щоб вести той бізнес... - Я про це пошкодую.
- ...я маю висипатися. - Дай мені ту гидку книжку.
- Може, там є якесь пояснення. - Не вривайся до мене.
Що ти тут робиш?
Ти маєш наглядати за Ніко.
Вибач, ти що, знущаєшся? Куди ти взагалі дивишся?
Вибач. Повтори.
Здається, я відволіклася.
- Ходімо. - Але я з усім розберусь.
Добре. Як знаєш. Просто...
Годі дивного лайна.
Або я тебе виселю.
Гаразд, Ніко. Я хотіла підібратися поступово, але в нас нема часу.
Зараз буде багато інформації, тільки не казися.
Мої таємні друзі — привиди.
Що ти робиш?
Я їх бачу і можу з ними розмовляти. Ясно?
Тобто...
- Так. - Гаразд.
Отже, привиди існують, як і решта дивних речей.
І просто зараз одна з них всередині тебе
і хоче розірвати тебе, мов піньяту.
Стає зловісно.
Але все гаразд, бо мої друзі-привиди — детективи.
І вони тобі допоможуть.
Ти просто маєш нам повірити.
Крістал.
Не можна ходити й розповідати, що привиди існують.
Люди подумають, ти божевільна,
може, це й правда, але вони все зіпсують.
Вона виблювала веселку, перетворилася на нічну ламполюдину.
Що я мала сказати?
Я рада, що ти мені сказала.
Бачиш? Вона рада.
Чекай, справді?
Отак просто?
Я дуже неупереджена
і стурбована власним розірванням.
Чесне слово, вона просто чарівна.
Добре. Прошу, скажіть, що ви розгадали.
- Ми знайшли священну вазу біля святині. - Добре.
- Що добре? - Вони знайшли священну вазу біля святині.
Звучить непогано.
- А потім Чарльз її впустив. - Ні.
Нам треба зловити пушинки.
- Чарльзе, ти її впустив? - Я не хотів.
- Хто такий Чарльз? - Підліток, що впустив вазу.
Звучить погано.
- Каже, звучить погано. - Ми чуємо!
Не кричи на мене. Це він упустив дурнувату вазу.
Добре-добре. Не треба на мене кидатися гуртом.
Я знаю, що я впустив зачаровану посудину,
та зачекайте трохи.
Може, в нас і немає зачарованої вази, проте в нас є
зачарована банка.
Злюка Мік так і сказав, еге ж? Зачарована видавати звуки океану.
Хіба це не посудина?
Чарльзе, це геніально.
Крістал.
Ти теж бачиш банку, що пливе в повітрі, чи в мене галюцинації?
Усе гаразд, Ніко. Не переймайся цим.
Тепер
припускаємо, що ці підношення все ще священні, ось так.
Тимчасова ваза.
Потрібно щось, щоб виманити пушинок назовні.
Просто вони всередину не підуть.
Боже мій. Ніко.
Має бути щось про приманку. Є чим приманити?
Шукаю.
- Гак? - Нічого не знаходжу.
- На 130 сторінці є графік. - Що каже книжка?
Я шукаю!
На це немає часу. Я вам довіряю, хлопці.
Коли буде шанс, рухайтеся швидко.
Крістал, не роби дурниць.
Мені треба поговорити з тим, що всередині Ніко.
З Пушинками Кульбаби.
У мене дуже заманлива пропозиція.
Зухвале дитя. Хочеш, щоб ми зголодніли.
Дивися, доки ми ласуємо цією плоттю.
Ні, стривайте. У мене те, що ви хочете.
Що в тебе може бути такого, щоб нас наситити?
Я.
Моє тіло ваше, якщо ви залишите Ніко, не завдавши їй шкоди.
Крістал, ти здуріла?
У Ніко є родина. Не можна її в них забирати.
Мені немає куди піти.
Мені ніде немає місця. Прошу, заберіть мене натомість.
Інше тіло — новий голод.
Але я інша.
Я екстрасенс.
Я бачу мертвих.
Уявіть, який у вас може бути бенкет,
годуватиметеся увагою живих і мертвих.
Найкращим з обох світів. Їстимете, скільки схочете.
Ви ж хочете цього, так? Більше не будете голодними.
Серйозно, там смердить собачим лайном.
І ще чимось.
Суміш лимона і ще чогось.
Це погано.
Ледь встиг.
Будь ласка.
Ти в нормі?
- Твоя спина в нормі? Усе гаразд. - Добре.
Певно, дуже собою пишаєшся.
Великий чоловік упіймав п'ятисантиметрових пушинок у банку.
Може, наступного разу впіймаєш дитину в колиску?
Тобі б це сподобалося, правда?
- Ще й як. - Малий привидурок!
Чого ти взагалі ненавидиш дітей?
Чарівно.
Бісів дітолов!
СПРАВУ ЗАКРИТО
День офіційно врятований.
Робота офіційно зроблена.
Ти молодець, Крістал.
Це було дуже сміливо.
А ще небезпечно і непрофесійно. Більше так не роби.
Здається, ти знову став сам собою.
Здається, так.
Ти ж розумієш, це найвища похвала,
яку ти можеш отримати від Едвіна, правда?
Так.
Ти сказала,
ніби ти відчуваєш, що в тебе немає місця.
Це було просто...
Хороший детектив каже те, що мусить, еге ж?
Точно.
Хай там як, але я радий, що банка спрацювала.
- Я був не впевнений. - Так. Я теж.
Було би прикро, якби кульбаба розірвалася б тобі на обличчі.
Знаєш чому?
Бо я думаю, що твоє обличчя фантастичне.
Ти і далі залицяєшся?
Однак
справа не зовсім закінчена.
Ми маємо повернутися і спалити кульбаби, доки вони ще когось не інфікували.
Не хотілося б бути в місті, повному кульбабозомбі, що вивергають веселку.
Ніко?
Нічого собі! Твоє волосся.
- Знаю. Я виглядаю чудово. - Це пушинки зробили.
Боже мій.
Це твої друзі?
Ти їх бачиш?
Вона ледь не померла. Круто.
Ви привиди-детективи?
Мертві хлопці-детективи.
Чудова назва.
Гляньте на цих милих малюків.
Милих? Це образливо.
Думаю, настав час позбутися цих малих подразників.
Ми не можемо лишити їх жити в моїй кімнаті?
Вони більше нікому не зашкодять у цій банці.
Може, я зможу їх переконати не шкодити людям.
Ця банка злочин на ґрунті ненависті.
- Кінґеме. - Літті.
Я тобі дещо скажу, думаю, тобі треба це почути.
- Іди до біса. - Чуєш її?
Вони не дуже вдячні.
Чи особливо приємні.
- Ми не вдячні. - Вони просто засмучені.
Бувай.
Я знаю, як це — хотіти того, чого не можеш мати.
Гаразд.
Годі вже пушинок.
Що таке, дурепо?
Нащо тобі той дупогидний светр?
Запхай той светр собі в дупу.
Ти хоч розумієш, які ми могутні?
- Ми бісові боги! - Молися, щоб ми звідси не вибралися.
Інакше ми тебе знищимо. Зітремо на порох.
Ми не птахи.
Ми знаємо, зараз не ніч. Нас не надуриш.
Тож тобі вже точно краще?
Так. І я подумала про те, що ти мені казала, щоб написати матері.
Чудово. Твоя мама буде така рада отримати від тебе звістку.
Ні, я цього не робитиму. Я лише подумала.
Та можливо.
Згодом.
Пошта!
Уся пошта агентства.
Здається, люди почули,
що мертві хлопці-детективи і їхній новий екстрасенс у місті.
Вибач. Наш новий екстрасенс?
- Круто. - Ззовні уже черга з привидів.
Хвилинку.
Пам'ятаєш тих надокучливих сопляків?
Той облізлий Котячий Король закрив їх у пастці у моєму місті.
Тож тепер вони пхатимуть свої маленькі примарні носи скрізь,
і я не зможу позичити жодної дівчинки.
Якщо я не зможу видобувати дитячий страх, згодовуючи їх своїй змії,
що ми робитимемо?
Це цикл життя, Монті.
Змія має їсти.
Ця дівчина має отримати свої ліки від болю й страждань, щоб лишатися гарною...
Монті! Не рухайся. Будь хорошою пташкою.
Гадаю, тепер у мене є час приготувати смачнючу відплату.
Аля фестен, якщо хочеш.
Що значить — «бенкет»
французькою.
І вони його отримають.
Те мале дівчисько не має бути здатне бачити мої спогади.
А ті мертві хлопці мене випробували, та цього більше не трапиться.
Тут твій вихід, Монті.
Мій любий, дорогоцінний вороне-фамільяре.
БРЯЗКАЛЬЦЯ ГРИМУЧОЇ МІДНОГОЛОВОЇ ЗМІЇ
Монті!
Ого. Ти такий чарівний.
Хто ж не повірить цьому обличчю.
ДАЛІ БУДЕ...
Переклад субтитрів: Володимир Лозицький