Viděli jste...
Použít magii na moje kočky je z vaší strany totální průšvih.
- Co je sakra tohle? - Zadrží tě v tomhle městě.
Spočítej všechny kočky v Port Townsendu, a náramek spadne.
Ti mrtví chlapci mě zkoušeli, ale to se už nestane.
Monty, můj sladký, drahý společník.
Perfektní ráno na to, abych ti dal to slíbené čtení.
Nevěděl bych, kde začít.
Neznám svou rodinu a snažím se ji vystopovat.
Takhle mi bylo, když mi zemřel otec.
Matka mě den po pohřbu poslala do internátní školy.
Ty dopisy jsou od ní? Od tvé mámy?
Možná rodinu nikdy nenajdu.
Manžel mé sestry zešílel, zabil svou rodinu.
Chlapák, co zabije pár ženských?
Charles se potýkal s týráním.
Pohled na pana Devlina mu připomněl otce.
Poznám, když se něco děje.
Nesmíme nechat ty dva chlapce zdivočet.
Vězely jsme v noční můře. Ti úžasní duchové nás vysvobodili.
Řekněte mi všechno.
MOJE JENNY,
KRÁSNÁ
TAK SMYSLNÁ
Proboha!
- Co to sakra je? - Nájem.
Moje chyba. Měla jsem jasně říct, jaká forma platby je přijatelná.
NÁJEM
Vidíte? Jako je tohle.
Buďte jako Niko.
Co si počnu s tolika drobnými?
Vyslovte hodně přání.
Co třeba jen jedno?
Přeji si platit nájemné bez zpětné vazby.
Tak jo, co je to s vámi?
Omlouvám se, řeším jisté nepříjemnosti se svým bývalým.
Doslova mi leží v hlavě.
Můžu ty drobné jít vyměnit.
Ne, to je dobrý.
Jak řekla Niko, vyslovím spoustu přání.
Co to čtete?
„Tvoje pleť září jako měsíc v noci.“
Jo, je to sexy.
Píšete si s nějakým obscénním přítelem, Jenny?
Sexting poštou?
Za A, jděte k čertu. Za B, nic vám do toho není.
A za C, o nic nejde, tak prostě...
běžte do školy.
Aspoň jedna z vás do školy chodí, ne?
Ani náhodou.
Nemám být nikde jinde než právě tady.
A já tam přestala chodit. Jenny, to je úžasné.
Někdo vám posílá milostné dopisy, to je nádhera.
Fajn, tak co je?
Neseberete se, dokud to nevysvětlím,
i když je to soukromé, a nevypadnete?
To je fuk. Fajn.
Jsou od tajného ctitele. Netuším, kdo to je.
A to je celé.
Tajný ctitel?
Třeba je vaše spřízněná duše, Jenny.
Od anonymních dopisů k lásce je dost velký skok, Niko.
Možná. Ale jen tak pro nic za nic si je nenecháváte, že?
Kdyby se dalo zjistit, kdo je posílá,
chtěla byste to?
Ne.
Ty dopisy jsou milé.
Cítím se jimi polichocená. Jasné?
Ale jsou všechny psané na stroji, což mě děsí, styl sériových vrahů.
To už můžou být vystříhané z časopisů.
Navíc nikdo nikdy není takový, jak si myslíte, a pak jste...
zklamaná.
Ne, to chápu.
Myslím na staré vzpomínky
a začínám si uvědomovat, že ani nevím, kdo jsem.
Možná jsem horší, než za jakou se mám.
Ta milá chvilka opravdu ztěžkla.
Co bylo, bylo, můžete být, kým chcete.
Dokonce můžete být někdo s bankovním účtem.
Kde jsou Mrtví malí detektivové?
Co je to s vámi dvěma?
MRTVÍ MALÍ DETEKTIVOVÉ
Sakra.
Bez špehovacího dalekohledu lidi špehovat nejde, viď?
Nezůstal u té čarodějnice?
„Musíš být opatrnější, Charlesi.“
Jasně, kámo.
Trávíte spolu spoustu času.
Monty, hej ty.
Trávíš s ním spoustu času.
Pouhá výměna knih, toť vše.
Chtěl ses zbavit toho náramku, počítat kočky a tak,
a teď se tomu spíš vyhýbáš a čteš o astrologii.
Ničemu se nevyhýbám.
Máš dobrou náladu, což je podle mě skvělé.
Prostě jen...
zkusme nezapomenout, že se snažíme odjet.
To s Králem koček mě mrzí.
Taky...
mě mrzí tvůj zážitek v Devlinově domě,
že jsi uvízl v té smyčce.
Jestli si chceš promluvit o svém otci...
Ne. Jen se těším, až z tohohle města vypadnu.
To je vše.
Je tu jistý pan Dagfinn.
Chce mluvit jen s Mrtvými malými detektivy.
Uhněte!
Musíte vyhnat ty mizerný duchy z mýho majáku.
Počkat. Jmenujete se...
- Dagfinn? - Ano.
Straším v majáku na Point No Point.
Poslední dva dny se objevují lidi
a skáčou z pozorovatelny do úžiny.
- Zabíjejí se? - Jo.
Zatím dva. Špatný na tom je,
že se mi tam teď poflakují duchové těch nově zemřelých.
Kdybych stál o lidi, strašil bych v restauraci.
Byla tam policie? Je to malé město, věděli by o tom.
Chybí těla.
Jak se dotknou vody, zmizí.
Takže policie nic neví, pokud vím.
Vy jste stejně líp vybavení.
A zachránili bychom pár životů.
Jistě. Ale hlavně mi vraťte mou samotu.
Pro duchy je dost neobvyklé takhle se shromažďovat.
Musí tam zůstávat z nějakého důvodu.
Zajímavé.
- Pokud jde o honorář... - Ano.
Můžu vám zaplatit slanýma karamelkama a zakletou kouzelnou koulí,
která vám řekne, kdy zemřete.
Co já s ní?
Mrtvý už jsem.
Kdo vyrábí hračku, která ti řekne, kdy umřeš?
To zní fakt hustě.
To je pravda. Nic takového v naší sbírce nemáme.
To znamená „ano“.
Pojďme to zkusit
a taky zachránit pár duchů.
MAJÁK POINT NO POINT
OBCHOD SE SUVENÝRY
Páni, tohle místo vypadá jako ty reklamy na rybí prsty, které miluju.
Přijde mi docela poklidné.
Možná byl ten strážce majáku bručoun, co si rád stěžuje.
Někdo si asi užívá výhled.
Co to dělá?
Snad nechce...
Hej, počkejte!
PŘÍPAD SKOKANŮ Z MAJÁKU
KRAJ ÚTESU DÁL UŽ NE
Našli jsme je.
Ti noví duchové trpí velmi neobvyklou melancholií.
Zdá se, že jen zírají na moře a vracejí se k majáku.
Duchové sebevražd obvykle bloumají po Zemi, ne?
Tihle se zdržují tady. To je divné.
Kdyby jen tohle.
Možná jsou krátkozrací a z majáku prostě spadli.
To vy jste to nahlásily?
Dobrá. Co jste viděly?
Nahoře byla žena a pak skočila dolů do vody.
Jste z Port Townsendu?
Jsme v nájmu nad řeznictvím U Jazyka a ocasu.
U Jenny. Týdenní nájemnice.
- Viděly jste ji dobře? - Velmi dobře.
Mezi 20 a 30, drobná, zrzavé vlasy.
Měla hezkou noční košili.
Takovou vzdušnou.
Drobná, zrzavá, vzdušná noční košile?
Zdá se, že nám nevěříte.
Dvě dívky vypadající jako školou povinné
žijící kočovným způsobem, nejspíš na drogách,
viděly sebevražedný skok ženy, po níž nezbylo ani stopy?
To zní jako vtip.
Všechno v pořádku?
Hezký den, Asho.
Není to vtip. Viděly jsme seshora spadnout ženu.
Děvčata, vím, že věříte, že jste něco viděly.
Pojďte do mého krámku.
Uvařím vám čaj a probereme to.
To je dobrý. Mockrát děkujeme.
Čaj bych si dala.
Niko.
O nic nejde. Položím jí spoustu otázek
a získám kvalitní informace.
Jen se chop iniciativy, Niko.
To je známka skvělého detektiva.
Děkuji.
Slyšeli jste, jak s námi mluvila?
Nevím, proč jste volaly policii.
Proto se snažíme nezapojovat živé.
Nedokážou pochopit šílenství odehrávající se kolem nich.
Sakra!
Sto čtyřicet dva.
Zatracený kočky.
Jsi v pořádku, kámo?
Ano.
Rozhlédnu se kolem majáku po čemkoli, co by stálo za zmínku.
Ty s Crystal dostaňte něco z těch usmívajících se duchů.
My?
Spolu? Jsi v pořádku?
Naprosto, děkuji.
Tak do toho, než se zabije někdo další.
Edwin se choval divně, viď?
Charlesi.
Edwin se choval divně.
Nejsem psycholog. Jsem detektiv.
- Pátrám. - Teď se chováš divně ty.
Nevadí, jestli nechceš mluvit O Devlinových vraždách, ale je jasné...
Ahoj. Jsem Charles Rowland. Tohle je Crystal Palace.
Jsme z Mrtvých malých detektivů.
Můžete nám říct, co se dnes ráno stalo?
Viděla jste něco? Rozrušilo vás něco nebo...
Byl to nejlepší pocit, co jsem zažila.
A co?
Můj bývalý přítel nikdy nevyjadřoval své city,
a dnes ráno jsem ho slyšela říkat, že mě miluje.
Slyšela jsem to znova a znova.
Slyšela jste jeho hlas?
Pořád zesiloval.
Nahoře byl nejhlasitější.
Musela jsem k němu. Tak jsem ho následovala.
Já tam nahoře slyšel tátu.
Já Brendu, svou ženu.
Stačil by vzkaz. Palčivý kočičí škrábanec byl zbytečný.
Podle mých zkušeností mají upjatí chlapci rádi trochu drsné hry.
Správně.
Je tu 142 koček.
Sto čtyřicet dva koček tu rozhodně není.
Je to nesplnitelný úkol. Co vás na tom těší?
Trávím s tebou víc času.
Spolkla ti kočka jazyk?
Chápu. Možná jsem pro tebe příliš zralý, ale nejsem typ taťky.
Jsem o stovky let starší než ty.
Někoho to odstraší, ale copak nejsem zábavný?
Ani v nejmenším. Jen starý.
Au.
No, věk s sebou nese zkušenosti.
Opravdu mohu být...
cokoli chceš.
Co třeba...
tohle?
Je zábavný!
Hraješ rád různé role?
Možná něco jako tohle.
Nechte toho.
Pokud ho nesundáte, musím se vrátit k vyšetřování.
Proč ti na těch případech úplně cizích lidí tak záleží?
To byste nepochopil.
Pomáhám duchům, jejichž případy by nikdo nevyřešil.
Napravuju chyby.
Páni. To je krásné. S tím ti pomohl tvůj reklamní agent?
To bylo fakt dobré.
Ne, tak to není.
Myslím, že kromě toho, že jsi tak čestný,
je za těma
smaragdovýma očima něco jiného.
Povídej.
Já...
konám tolik dobra, co můžu,
abych mohl, pokud se vrátím do pekla, požádat o shovívavost.
Necítíš se po pravdě lépe?
Přede mnou nemusíš nikdy nic předstírat.
Mám rád tvou tajnou stránku.
Stydím se.
Je to sobecké.
Pokud tedy nemáte další proklatá kouzla, měl bych jít.
Musím řešit případ.
Šťastné řešení.
A Edwine?
Nezapomeň počítat kočky.
Byls úplně mimo.
Vedle jak ta jedle.
Sto čtyřicet dva? Ale jdi.
KOUZELNÁ POBŘEŽNÍ MĚSTA STÁT WASHINGTON
SLAVNOST POUŠTĚNÍ DRAKŮ
Dostanu tě.
Ne!
Vypadalo to reálně?
Bála jste se?
Ne.
Byla to hrozná pantomima. Hrozná.
Meč by jí probodl plíce, takže by nemohla
skučet.
Nemluvě o obrovském množství krve plnícím jí ústa.
Velké zklamání, děvčata.
SLAVNOST POUŠTĚNÍ DRAKŮ
Co na tomhle místě je, že lidé něco slyší?
Ten výhled je úchvatný.
Můžeme chvilku mluvit o tom, co se stalo?
Už k tomu nemám co říct, Crystal.
Ano, ten chlap byl hrozný.
Ano, můj táta byl hrozný.
Ano, naštval jsem se.
Už je mi fajn.
Tvá ústa říkají, že je ti fajn, ale oči máš plné vzteku.
To bude tím šilháním.
Trochu šilhám.
- Nemusíš to dusit v sobě. - Crystal.
Dokud mám nejlepšího kámoše a případ k řešení, jsem v pohodě.
Vážím si tě.
Věř tomu, jo?
Dobře.
No, já nic neslyším.
Jdeme.
Crystal...
Crystal.
Crystal...
Crystal! Jdeš nebo co?
Jo.
NEBEZPEČNÉ ŽENY
Opatrně.
Je vařící.
- Děkuju. - Mám tenhle obchod už léta,
a lidé si často dělají legraci.
Nejspíš to byl pták a v ranním slunci ses spletla.
To dává smysl, ne?
Naprosto.
Nikdy jsem takový krámek se suvenýry neviděla.
Všechno je místní výroba.
Pár věcí jsem vyrobila sama, jako tyhle prcky.
Měla bych vzít něco svým novým přátelům.
Moc nevycházím z domu,
takže jsem až donedávna žádné nové přátele neměla.
Asho, můžu poprosit o trochu medu?
Kam jsi šel?
Král koček.
Ano, pořád ten náramek mám.
- Cos zjistila? - Jen jak louhovat čaj.
A že se blíží slavnost.
Zítra ty útesy zaplní stovky lidí
čekajících na smrtelný pád.
To není příliš pozitivní zpráva.
To je Lilith.
Bohyně ukřivděných žen a krvavé magie.
Můžeš s ní mluvit nebo se k ní modlit skrze obraz.
Můžu s ní mluvit hned teď?
- Skrz tento obraz? - Jistě.
Škoda že nejsi čarodějnice.
Má pro ně slabost.
Děsivé, že? Lehce zneklidňující, ale...
A co tenhle?
Mořské panny. Napůl ryby.
Byly to ženy, které lákaly muže ke smrti ve vodě.
Všechno je to jen spousta propagandy nebezpečných žen.
Ale ty obrazy jsou pořád úchvatné.
Hledáme mořskou pannu?
Tohle je Pradlena.
Místní legenda.
Je něco jako věštkyně.
„Světlo ohnuté hranolem, krvavě rudé dveře, pouze pro potřebné.“
Asho, co je to na obraze Pradleny za hádanku?
Pokud věříš báchorkám, je to návod, jak ji najít.
Ale podle mě byl ten malíř zfetovaný.
Měla bych to vědět,
malovala jsem ho já.
Kladeš spoustu otázek.
Kde sis vypěstovala takový vyšetřovatelský instinkt?
Stovky hodin jsem koukala na detektivní komiksy a kreslené filmy.
Prostě se pořád ptáš.
Například, co jsou všechny ty čmáranice v tvém zápisníku?
Zjistil jsem, že pokud si vedeš pečlivé poznámky, obvykle
se vymotáš z problémů.
Po tom, co jsem viděla, myslím, že náš problém je asi mořská panna.
Jsi v pořádku, drahá?
Ano. Jen mluvím se svým novým přítelem.
Ty ale slýcháš hlasy v hlavě často, Crystal. To víme.
To bylo jiné.
Dobrá. Takže máme tu matoucí hádanku, kterou našla Niko,
možná mořské panny,
podezřelou majitelku toho krámku,
šeptající hlas, který by mohl být vítr,
a slavnost plnou bláznů do draků, kteří by mohli skončit ve vodě. Skvělý.
Zapomněls tu část, kde Edwin opět viděl Krále koček.
Neměla jsem to říkat?
Co chtěl? Neodnesl tě zase?
Sundal ten náramek?
Kdyby ho sundal, byl bych teď zpátky v kanceláři.
Chtěl vědět, jestli jsem spočítal kočky, a můj odhad ho neuspokojil.
Crystal.
Crystal?
- Myslí, že může přijít a... - Crystal.
Kde jsi? Crystal.
Crystal.
Crystal, kde jsi?
Tolik jsem se o tebe bála.
- Vrať se. - Crystal...
- Pojď domů, Crystal. - Brendo!
- Tati! - Lukeu, to jsem já.
Nemůže se zjevovat uprostřed případů.
Řekls mu to?
- Vlastně ano. - Nemůžu uvěřit, žes nám to neřekl.
Už mám těch tajností s tím blbem dost.
Proč se tak rozčiluješ?
Crystal?
Crystal...
Vrať se ke mně.
Crystal.
To je hlas mé mámy.
To je mámin hlas!
Pusťte mě!
Crystal, žádný hlas tu není.
Ne!
Co je sakra tam dole?
- Hej. - Nech mě!
Nech mě!
Ona je tam!
Už je ti dobře, Crystal?
Jo. Je to divný.
I když si ji nepamatuju,
něco uvnitř mě vědělo, že to je mámin hlas.
Zněla ustaraně.
Jako bych k ní měla jít.
To bylo asi děsivé.
Nebylo.
S tím, co mi ukázal David, a když jsem teď slyšela mámin hlas,
jako by stačilo natáhnout se
a dotknout se toho, kým jsem byla.
Ale nemůžu. Dohání mě to k šílenství.
Víš, že to nebyla ona.
Tvoje máma.
Když jsme s těmi duchy mluvili, ta žena slyšela bývalého přítele.
Ten druhý slyšel svou ženu a další tátu.
Ať je v té vodě cokoli, láká to lidi hlasy jejich milovaných.
Vím, co jsem slyšela. Cítím, jak moc mě chce zpátky.
- Mohla by mi říct, kdo jsem. - Crystal, je to trik.
Který zabíjí lidi.
Co když její hlas uslyšíš znovu?
Jestli může za ty skoky, nejsou to sebevraždy.
Tak proč tam ti duchové stále jsou?
Vidělas je číhat na skalách.
Čekají, až se objeví jejich milovaní.
Je třeba to dořešit.
Že, Edwine?
Správně. Samozřejmě.
Kam šla...
Ztratili jsme Niko?
Je přímo tamhle, kámo.
Na co se to díváš?
Sleduj.
Není to romantické?
Jsou zamilovaní.
Hvězdice patří k ostnokožcům
a nemají mozek.
Láska naštěstí nevyžaduje logiku.
Je hezké chovat k někomu takový cit. Nemyslíš?
Možná k někomu jako je Monty?
Monty? Jsme noví přátelé.
A přiznávám, že mě zaujala jeho urputná posedlost astrologií.
Nasbírala jsem tyhle krásné kousky mořského skla.
Dej mu tenhle.
Proč bych to dělal?
Každá barva má jiný význam.
Co znamená růžová?
Cokoli se ti zdá správné.
Ale mě se neptej.
Mě nikdo nikdy ani nepolíbil.
Mě...
Mě taky ne.
Opravdu?
Nechápal jsem, co na tom lidi vidí.
Aspoň donedávna.
Chceš políbit Montyho?
Nevím.
Král koček mi pokaždé, když ho vidím, bolestně připomene mou nezkušenost.
Chceš líbat Krále koček?
Rozhodně ne.
Červený.
Pro tebe.
Abys měl odvahu.
Edwine!
To světlo zmizelo!
Nic nevidíme!
Můžete se už vrátit?
Počkej moment.
Niko, co bylo napsáno na tom obraze Pradleny?
„Světlo ohnuté hranolem, krvavě rudé dveře, pouze pro potřebné.“
Co potřebujete?
Ptejte se mě.
Tohle je Pradlena?
Muselo to být tím červeným sklem, co jsem zvedla.
Je to krev lidstva.
Minulá, současná a budoucí.
Vidím jejich životy,
cítím jejich bolest.
Pláču pro ně.
Ale to břemeno je moje.
Takže můžete vidět i budoucnost.
Hustý.
Co to sakra bylo?
Nevím jistě, že stojíme o odpověď.
Jsem tady,
protože vaše potřeba je hluboká.
Potřebuji zachraňovat životy.
Méně krve k vyprání.
Ptejte se mě.
Slečno...
Slečno Pradleno.
Hledáme, co zabíjí lidi blízko majáku.
Už jsou tři mrtví.
Můžete nám pomoci?
Tyto vody jsou plné podivných tvorů
starých jako zvuk sám.
Bouře je probudí.
Krmí se.
Jako sirény nebo mořské panny?
Něco mnohem většího.
Mořská příšera.
Ale jak ji zabijeme?
Takt za taktem
musí hrát, dokud se neunaví.
Nemáte verzi bez hádanky?
Ptejte se mě.
Jak jste...
Ptejte se mě.
Byly mi ukradeny vzpomínky,
a jen co se dostanu o kousek blíž,
je vše ještě nepřehlednější.
Opravdu potřebuju vědět, kdo jsem.
Když se země pohne
a pták zapláče,
nedívej se ven,
podívej se dovnitř.
Nevím, co to znamená.
Hej, nerozumím tomu.
Nemůžete prostě...
Crystal, co se stalo?
Zeptala jsem se, kdo jsem. Ona jen...
Prostě mi dala další hádanku.
„Když se země pohne a pták zapláče, nedívej se ven, podívej se dovnitř.“
Bože. Přemýšlela o tom, jako by něco věděla,
ale byla to jen hádanka.
„Pták zapláče?“
- Je to smutné? - Netuším.
My na to přijdem, že jo?
Vážně mě mrzí, že tě nepřivedla k tvé rodině,
ale aspoň víme o té mořské příšeře.
Zřejmě ji musíme nějak unavit, abychom ji zabili.
Vím o místě, kde získáme, co potřebujeme.
Nevypadáte jako mrož.
Takové věci nemůžeš říkat.
Ahoj, Micku. Jen se díváme.
Co je tohle?
Hej, to není na prodej.
„Takt za taktem musí hrát, dokud se neunaví.“
Co je to takt za taktem? Hudba?
Myslíš, že ji zabije hudba?
To nechcete. Je to prokleté.
Přitahuje to zlé racky.
Tak,
co se snažíte zabít?
Mořskou příšeru.
Crystal?
Jste zpátky?
Kdo sakra jste?
Promiňte. Nechtěla jsem vás vyděsit.
Jsem Crystalina stará rodinná přítelkyně.
Řekla mi, že tu bydlí.
Je tady?
Jste velmi zdvořilá,
ale nemůžete jen tak chodit k lidem domů.
Vyděsilo mě to k smrti.
Ale ne úplně.
Dobrá, vy se sekáčkem.
Urychleme to.
Jste cítit syrovým masem.
Jsem přítelkyně rodiny.
Kde je?
Rodinná přítelkyně.
Šla...
s Niko...
na pláž.
Hodná holka.
Už můžete dýchat.
Kam zmizela?
Počkat, proč jsem nahoře?
A proč...
mluvím sama se sebou?
Proboha, Jenny.
Podle vašeho popisu bych řekl, že hledáte Angie.
- Angie? - Tak jí říkám.
Vysílá svým světlem pocit touhy
a lidé si do něj doplní ty, kdo jim chybí.
Já slyšela hlas mámy.
Myslím. Chci říct, že na ni nemám žádné vzpomínky.
Jo. Ale Angie je hrozně plachá.
Zřídka bývá nad vodou. Drží se stranou.
Rozhodně si nezaslouží, aby ji zavraždil někdo jako vy.
Angie zabíjí lidi, Micku.
Nemůže za to, že musí jíst.
- Pradlena řekla, že musíme... - Vy...
Viděli jste Pradlenu?
Všichni?
Hledám ji přes 50 let.
Tu dámu? Proč?
Aby mi řekla, jak se můžu změnit zas ve mrože,
ale zjeví se jen těm, jejichž potřeba je...
dostatečně velká.
Jak jste ji vyčarovali?
Jen jsem našla kousek mořského skla.
Jako je tohle.
- Tohle je ono? - Ne.
To sklo, které nás vzalo k Pradleně, bylo červené.
Ale můžu vám dát tohle.
Zelená představuje emoční stabilitu.
To je od vás hezké.
Nic mi do toho není,
ale možná stačí, když Angie zase uspíte, místo abyste ji zabili.
„Dokud se neunaví.“
Ukolébavka.
Micku, máte hrací skříňku nebo něco jako...
Co tohle?
Jednou jsem to našel v námořním muzeu.
To byl Případ utonulého potápěče, že Edwine?
Pověrčiví námořníci je používali ke zklidnění moře.
Hraje z toho hudba, že?
Krásný zvuk, velmi hlasitý.
Ale je strašně velká,
stejně se budete muset dostat co nejblíž.
Dobrá paměť, Charlesi.
Asi to k ní nemůžeme přilepit.
Můžeme ji tím nakrmit.
Jak k čertu přinutíme rybu, aby tohle spolkla?
NÁVNADA
STEAK – 0,5 KG za 36 $
SLANINA 0,5 KG – 17,89 $
Jestli jí lidi, co by jí kromě nich chutnalo?
Četla jsem, že kanibalové říkali lidem „dlouhé prase“,
protože chutnali jako vepřové.
Tak možná vepřové.
Nesleduju jen anime.
Čtu.
Dobře.
- Pardon. Vyrušuju? - Ovšemže ne.
Přišel jsem ti vrátit knihu.
Moc se mi líbila. Byla krásná a taky zábavná.
Ano. Údolí panenek je moderní mistrovské dílo.
Něco jsem nechápal,
ale to, čemu jsem rozuměl, mě moc bavilo.
Dobře.
Co tu děláte?
Čekám. A kdo je ta nová mladistvá osoba?
Promiňte, Jenny, vylekala jste nás.
Odkud jste přišla?
Fajn, zkusíme to znova.
Tohle je můj obchod,
takže není neobvyklé, že tu jsem.
Proč jste vy přišli sem, když jsem vzadu vyhazovala zbytky?
To je náš nový přítel Monty.
Monty, Jenny. Jenny, Monty.
Zdravím. Těší mě.
Nemůžete chodit někam jinam? Tohle není Peach Pit.
Co je Peach Pit?
Crystal, přišla za vámi nějaká zrzavá žena v kalhotovém kostýmu.
Prý přítelkyně rodiny. Řekla jsem, že jste na pláži.
Číslo nenechala.
Dobře.
Dobře...
to je všechno, nebo řekla... Co... Ne?
Dobře.
Děkuju.
ŘEZNICTVÍ
Nedává to smysl.
Jsme ve městě chvilku a nájem jsem platila sklenicí drobných.
Jak mě tu někdo mohl najít?
Máma mi říká... Nebo mi říkala,
že mateřský instinkt může být velmi silný.
Třeba má zvláštní schopnosti jako ty.
Někdo si dal práci, aby tě našel.
Musíš se cítit výjimečná, viď?
Jo.
- Díky za návštěvu. - Jo, jistě, ale...
prostě jsem tě chtěl vidět.
Víš, od toho kómatu jsem...
To znělo šíleně. To ne.
Od chvíle, co jsem se probral, jsem...
odvážnější.
- Opravdu? - Jo.
V té tmě bylo těžké, že jsem se nemohl sám rozhodovat.
Nemohl jsem být svobodný.
Kupodivu tomu rozumím.
Nešel bys na kávu?
Vím, že duchové kávu nepijí. Takže na cokoli místo ní.
Ne, díky.
Momentálně jsem uprostřed jistého projektu.
Ovšem. Co to vlastně děláte?
O tom nemohu mluvit.
Promiň mi tu zdrženlivost.
Edwin je detektiv. Mrtvý malý detektiv.
A děláme na případu!
Niko a já si musíme promluvit o tom, co se sluší.
Možná.
Máme málo času, abychom to vyřešili. Takže...
bychom se mohli brzy sejít a promluvit si.
- Jo. - To duchové dělají místo kávy.
Dobře. Jasně. Jsem pro.
Beru tě za slovo.
Nemůžu uvěřit, že ti ten kluk dal magické vodítko
a tys to musel vyzvonit Králi koček.
Trhni si. Ten kluk měl sardinku.
Ty děvko prodejná.
JSEM NA RYBÁCH
Dobře.
Tohle není hezký proces.
Jak to Jenny může dělat každý den?
Je to tak nechutný.
Možná budeme potřebovat další provázek.
Být detektivem je mnohem špinavější, než to kdy vypadalo ve Scooby-Doo.
Hej, Crystal.
Hele.
- Nemám jít s tebou? - Ne, díky.
Nebo ano. Možná.
Jsem v pohodě.
Tak jo, pojďte se mnou.
Haló?
To vy jste byla u Jenny v obchodě?
Vy...
Vy mě znáte?
Ahoj, Crystal.
Ahoj.
Bohužel tě vůbec neznám. Bylas jen návnada.
Naneštěstí nemám čas na vaše triviální lidské emoce.
Přišla jsem pro ty dva mrtvé chlapce za tebou.
Nejste Smrt. Proč nás pronásledujete?
Jsem Noční sestra ve službě.
Vedu Oddělení posmrtných ztrát a nálezů.
Umisťujeme zbloudilé mrtvé děti tam, kam patří.
A vy dva jste zbloudili.
Nezapomeňte na mě.
Zamotala jste mi hlavu.
Já zamotám tu vaši.
Tam se radši nedívej.
- Crystal! - Oba jste velmi nezbední.
Každé mrtvé dítě má své místo.
Já se do pekla nevrátím.
Tak v tom se neshodneme.
No tak, pohyb. Jdeme.
Jestli ho chcete,
musíte nejdřív přese mě.
Neboj. Přišla jsem pro vás oba.
Nezdržujte. Otálení už bylo dost.
Edwin ví, kam půjde, ale tebe zpracujeme
a zjistíme, co tě po smrti čeká.
Je to jako strhnout náplast. Udělejme to rychle.
Ne, my nikam nejdeme, že?
Zůstaneme tady. Spolu.
Každý má své místo.
Nechceš vědět, jaké je to tvoje?
Možná je báječné.
A můžu ti říct, že není tady.
Už sem nepatříš.
Nic o nás nevíte.
Vážně, Charlesi Rowlande?
Dobře.
Zkusíme to, ano?
Vynořil se. Ty zmetku!
Vzpomínáš si?
Podchlazení, vnitřní krvácení,
zatímco se tví přátelé smáli.
Zranění, na která jsi nakonec zemřel.
Proč bys po takovém zážitku chtěl zůstat na Zemi?
Proč tě tví přátelé takhle napadli?
Co to děláte?
Zpátky!
Tohle tě tady drží?
Tati, dost! Prosím!
Prosím, já se polepším. Prosím, přestaň.
Ne, nemůžeš se polepšit.
Už ses nepolepšil, pak jsi zemřel. O to jde.
I když se snažíš sebevíc, děláš, co můžeš,
tenhle svět tě za to mlátí.
Upřímně, cokoli je lepší než tohle místo.
Proč prostě nejdeš se mnou?
Hele, tamhle je!
Teď jsi na řadě ty.
Jaký druh bolesti bys chtěl prožít znovu?
Dělá vám to dobře, co? S těmi nočními můrami a úchylným úsměvem.
Jestli jste chtěla, abych byl zdrcený nebo zničený, tak jsem.
Taky jsem strašně naštvaný,
a vy nás nikam neodvedete.
To nedovolím.
Potřebuješ další ránu od...
Vážně?
Charlesi.
Nezvolil jsem si zůstat tady kvůli těmhle vzpomínkám!
Pořád mám svůj cíl.
Jsem Mrtvý malý detektiv!
Proč na mě všichni tak zíráte?
Udělal jsem to pro nás.
Chtěla nás odvést.
Charlesi, to bylo...
přehnané.
Bylo to přehnané, Edwine?
To byla i moje smrt v 16 letech, kámo.
Nechci být mrtvý.
Nenávidím to.
Každý den se usmívám.
Kdo jiný to udrží pohromadě a pozvedne náladu?
Ty? Uděláš to?
A proč?
Co za dobro vůbec konám?
Nezabránil jsem Devlinovi vraždit rodinu pořád dokola.
Nezabráním, aby Crystal trpěla.
Neumím zabránit tomu, co se děje s tebou.
Nedokážu zabránit ničemu!
A rozhodně jsem neuměl zabránit tátovi, aby ze mě nevytřískal duši.
Ať jsem byl sebehodnější.
Charlesi.
To bude dobrý.
Ne.
Děkuju!
Všichni duchové jsou pryč.
Mockrát děkuju.
Tady jsou ty slané karamelky
a koule, co vám řekne, kdy umřete.
Naše práce je obvykle úhlednější.
Ale těší nás, když je klient spokojený.
Případ uzavřen.
Myslím.
PŘÍPAD UZAVŘEN
Dnešek byl náročný.
Ale díky, že jste mě vzali s sebou.
Je to mnohem lepší než být sama v pokoji.
Půjdu dělat něco, u čeho nemusím přemýšlet.
Jo, já taky.
A Niko.
Díky,
žes mě zachránila.
Víš, Charlesi,
můžeš mluvit se mnou.
O čemkoli.
Ty se mnou taky můžeš mluvit o čemkoli.
Ti detektivové jsou hrozně chytří.
Teď už ty případy vždycky vyřeším dřív.
Je to tak snadné.
Ale pokud se chceš dívat znovu od začátku, budu ráda.
Dnes sis vedla skvěle, Niko.
Díky.
Myslím.
Počkat, musím udělat jednu věc.
Když jsem viděla, jak moc si Crystal přála slyšet svou matku,
přimělo mě to k zamyšlení.
Dívej se dál.
Dnešek byl hrozný.
Jo.
To byl.
Aspoň je za námi.
Víš, já...
Byl jsem strašně dlouho naštvaný.
A já už mám dost hádanek, duchů a démonů a toho,
že nejsem o nic blíž zjištění, kdo sakra jsem.
Chci něco skutečného.
Cítíš to vůbec?
Ne.
Ale na tom nesejde.
POKRAČOVÁNÍ PŘÍŠTĚ...
Překlad titulků: Alena Nováková