Din episoadele anterioare...
Folosirea magiei pe pisicile mele e o mare greșeală.
- Ce naiba e asta? - Te ține în orașul ăsta.
Numără toate pisicile din Port Townsend și brățara se desprinde.
Băieții morți mi-au dat de furcă, dar n-o să se repete.
Monty, draga mea cioară spirit protector!
E dimineața ideală să-ți dau cărțile promise.
N-am nici cea mai vagă idee.
Nu-mi cunosc familia, încerc să o găsesc.
Asta simțeam când a murit tata.
Mama m-a trimis la internat a doua zi după înmormântare.
De la ea sunt scrisorile? De la mama ta?
N-o să-mi găsesc familia.
Cumnatul meu și-a omorât familia și s-a sinucis.
Ești dur fiindcă ucizi niște femei?
Charles a fost victima abuzurilor.
Îl vede pe tatăl lui în dl Devlin.
Aș ști dacă e o problemă.
Să nu-i lăsăm pe cei doi să-și facă de cap!
Eram captive într-un coșmar, fantomele alea minunate ne-au eliberat.
Spuneți-mi tot!
JENNY A MEA,
FRUMOASĂ
CĂRNOASĂ
Doamne!
- Ce naiba-i asta? - Chiria.
Scuze, ar fi trebuit să explic ce forme de plată accept.
CHIRIE
Vezi? Așa.
Fii și tu ca Niko!
Ce să fac cu atâtea monede?
Pune-ți multe dorințe!
Îmi pun eu una.
Îmi doresc să plătesc chiria fără comentarii.
Care-i faza cu tine?
Scuze, am probleme cu fostul.
E în mintea mea.
Pot să mă duc să schimb banii.
Nu e nevoie.
Cum spunea Niko, o să-mi pun dorințe.
Ce citești?
„Ai tenul luminos ca luna noaptea...”
E sexy.
Jenny, ai un amic de corespondență porcos?
Scrisori sexuale?
A, duceți-vă naibii! B, nu vă privește.
C, nu e mare lucru, așa că...
plecați la școală!
Măcar una e la școală, nu?
Nu.
Eu n-am treabă, așa că stau aici.
Eu m-am lăsat. Jenny, e grozav!
E grozav că primești scrisori de dragoste.
Care-i ideea?
Nu plecați până nu vă explic,
deși e ceva intim? Duceți-vă dracului!
Mă rog... Bine.
Sunt de la un admirator secret.
Asta e toată povestea.
Admirator secret?
Ar putea fi sufletul tău pereche.
Niko, ai făcut un salt uriaș de la scrisori anonime la iubire.
Poate. Dar nu degeaba le păstrezi, nu?
Dacă ai putea afla cine le trimite,
ai vrea să știi?
Nu.
Îmi plac scrisorile.
Mă fac să mă simt bine. În regulă?
Dar sunt scrise la mașină, de parcă ar fi criminal în serie.
Mai lipsea să fie cu litere din reviste.
Și nimeni nu e așa cum crezi, e...
dezamăgitor.
Te înțeleg.
Mă gândeam la niște amintiri vechi
și mi-am dat seama că nici măcar eu nu mă cunosc.
S-ar putea să fiu mai rea decât credeam.
Momentul ăsta drăguț a devenit copleșitor.
Lasă trecutul! Poți fi cine vrei.
Ai putea fi cineva cu cont bancar.
Unde sunt detectivii Băiatul mort?
Care-i problema cu voi?
Dă-o încolo!
Nu pot să spionez oamenii fără ochean, nu?
L-am lăsat la vrăjitoare?
„Charles, fii mai atent!”
Bine.
Ai petrecut mult timp cu nasul în cartea aia.
Monty, cu tine vorbesc.
Ai petrecut mult timp...
Facem doar schimb de cărți.
Erai nerăbdător să scapi de brățară, numărai pisici.
Dar acum țopăi vesel și citești astrologie.
N-am țopăit niciodată.
Ești vesel, mi se pare genial.
Hai să...
nu uităm că încercăm să plecăm.
Scuze pentru Regele Pisicilor!
Și...
îmi pare rău pentru experiența din casa Devlin,
când ai rămas în buclă.
Dacă vrei să vorbești despre tatăl tău...
Nu, vreau să plec din orașul ăsta.
Asta e tot.
E un tip pe nume Dagfinn
care nu discută decât cu detectivii.
Dă-te!
Cineva trebuie să alunge fantomele din farul meu!
Stai! Te cheamă...
- ...Dagfinn? - Da.
Bântui farul de la Point No Point.
De două zile vin oameni
care se aruncă în apă de pe platformă.
- Oamenii se sinucid? - Da.
Doi până acum. Și partea proastă e
că noile fantome ale morților stau pe acolo bosumflate.
Dacă voiam să văd oameni, bântuiam un restaurant.
Poliția a venit? E un oraș mic, trebuie să știe.
Nu sunt cadavre.
Dispar de cum ajung în apă.
Poliția nu știe nimic, din câte-mi dau seama.
Voi sunteți mai potriviți.
Și putem salva vieți.
Sigur. Dar în primul rând vreau să fiu iar singur.
E neobișnuit ca fantomele să se adune așa.
Sigur au motiv pentru care nu pleacă.
Interesant!
- În privința onorariului... - Da.
Vă dau caramele cu apă sărată și o bilă de biliard blestemată
care vă spune când o să muriți.
Mie nu-mi trebuie.
Sunt deja mort.
Cine face o jucărie care-ți spune când mori?
E destul de tare.
Așa e. N-avem nimic de genul ăsta în colecție.
Indiciile arată „da”.
Să trecem la treabă
și să salvăm niște fantome!
FARUL POINT NO POINT
MAGAZIN DE SUVENIRURI
Locul ăsta arată ca în reclamele mele preferate la batoane de pește.
Pare destul de liniștit.
Poate că paznicul farului era un morocănos veșnic nemulțumit.
Cred că-i place priveliștea.
Ce face?
Doar nu...
Stai!
SĂRITORII DIN FAR
NU VĂ APROPIAȚI
Le-am găsit.
Noile fantome suferă de o melancolie neobișnuită.
Privesc marea și se duc înapoi la far.
Fantomele sinucigașilor străbat lumea, nu?
Astea stau pe loc. Ciudat!
Asta e partea ciudată?
Poate că sunt miopi și au căzut din far.
Voi ne-ați chemat?
Ce ați văzut?
Era o femeie în vârf și a sărit în apă.
Sunteți din Port Townsend?
Locuim deasupra măcelăriei Limbă și coadă.
La Jenny. Închiriați cu săptămâna.
- Ați văzut-o bine? - Foarte bine.
Cam 25 de ani, micuță, roșcată.
Purta cămașă de noapte.
Era vaporoasă.
Micuță, roșcată, cămașă de noapte vaporoasă?
Mi se pare că nu ne credeți.
Două fete care ar trebui să fie la școală,
care n-au o adresă fixă, probabil fumate,
au văzut o femeie care s-a sinucis, dar a dispărut?
Pare o farsă.
E totul în regulă?
O zi bună, Asha!
Nu e o farsă. Am văzut o femeie sărind.
Fetelor, cred că voi credeți că ați văzut ceva.
Hai să vorbim în magazin!
Vă fac ceai și discutăm.
Nu-i nevoie, mulțumim.
Eu aș bea un ceai.
Niko!
E în regulă. O să-i pun multe întrebări,
o să aflu informații utile.
Felicitări pentru inițiativă!
Asta face un detectiv grozav.
Mulțumesc.
Ați auzit cum ne vorbea polițista?
Nu știu de ce i-ați chemat.
De asta nu-i implicăm pe cei vii.
Nu pot înțelege nebunia din jurul lor.
Drăcie!
Asta e a 142-a.
Pisicile naibii!
Te simți bine?
Da.
O să arunc o privire la baza farului, poate descopăr ceva.
Vedeți dacă aflați ceva de la fantomele rânjite.
Noi?
Împreună? Te simți bine?
Perfect, mulțumesc.
Duceți-vă, până nu se mai aruncă cineva.
Edwin se purta ciudat, nu?
Charles!
Edwin se purta ciudat.
Nu sunt psiholog, sunt detectiv.
- Detectez. - Acum tu te porți ciudat.
Dacă nu vrei, nu vorbim despre crimele Devlin, dar e clar...
Bună! Sunt Charles Rowland, ea e Crystal Palace,
de la agenția Băiatul mort.
Ce s-a întâmplat de dimineață?
Ai văzut ceva? Te-a supărat ceva sau...
A fost cel mai plăcut sentiment.
Care anume?
Fostul meu iubit nu era foarte romantic.
Dar de dimineață l-am auzit spunându-mi că mă iubește.
L-am auzit iar și iar.
I-ai auzit vocea?
Era tot mai puternică.
Sus se auzea cel mai tare.
Trebuia să ajung la el. L-am urmat.
L-am auzit pe tata acolo.
Am auzit-o pe Brenda, soția mea.
Puteai trimite un bilet. Nu era nevoie de zgârietura de pisică.
Știu din experiență că băieții înțepați preferă să fii mai dur.
Bun...
Sunt 142 de pisici.
În niciun caz nu sunt 142.
E o sarcină imposibilă. De ce te-ar face fericit?
Fiindcă stau mai mult cu tine.
Ți-a păpat pisica limba?
Înțeleg. Sunt prea matur pentru tine, dar nu sunt „tătic”.
Dar sunt cu sute de ani mai mare.
Poate fi intimidant, dar nu sunt haios?
Absolut deloc. Ești doar bătrân.
Au!
Vârsta aduce experiență.
Pot fi...
orice îți dorești.
Ce zici de...
asta?
E simpatic!
Îți place să joci roluri?
Poate ceva de genul ăsta.
Termină!
Dacă nu-mi scoți brățara, mă întorc la anchetă.
De ce contează pentru tine cazurile unor necunoscuți?
Nu că ai înțelege,
dar ajut fantome cu cazuri nerezolvate.
Îndrept rele.
Ce frumos! Agentul tău de presă ți-a scris asta?
A sunat bine.
Nu ăsta e motivul.
Pe lângă că ești așa virtuos,
mai e ceva
dincolo de ochii ăia de smarald.
Spune-mi!
Fac...
Fac cât de mult bine pot
pentru ca, dacă ajung iar în Iad, să pot cere îngăduință.
Nu e mai bine să spui adevărul?
Cu mine nu trebuie să te prefaci niciodată.
Îmi plac secretele tale.
Mi-e rușine.
E un motiv egoist.
Dacă nu vrei să mai faci și alte vrăji, trebuie să plec.
Am un caz de rezolvat.
Rezolvare fericită!
Edwin?
Nu uita să numeri pisicile!
N-ai ghicit bine.
Nici pe departe.
Cum să fie 142? Fii serios!
ORAȘE DE COASTĂ FERMECĂTOARE
FESTIVALUL ZMEIELOR
O să te înving!
Nu!
A părut realist?
V-ați speriat?
Nu.
A fost o pantomimă groaznică.
Sabia i-ar fi străpuns plămânul, lăsând-o incapabilă...
să țipe.
Plus cantitatea de sânge care i-ar fi umplut gura.
Dezamăgitor, fetelor!
FESTIVALUL ZMEIELOR
De ce oamenii aud lucruri în locul ăsta?
Priveliștea e genială.
Putem vorbi despre ce s-a întâmplat?
Crystal, nu mai am nimic de spus.
Da, tipul era oribil.
Da, și tata era oribil.
Da, m-am înfuriat.
Acum sunt bine.
Asta zici tu, dar privirea ta e plină de furie.
Mijeam ochii.
Am mijit ochii.
- Nu trebuie să ții lucruri în tine. - Crystal!
Dacă sunt cu prietenul meu bun și am un caz de rezolvat, e bine.
Apreciez grija ta.
Crede-mă!
Bine.
Eu nu aud nimic.
Haide!
Crystal...
Crystal!
Crystal...
Crystal, vii?
Da.
FEMEI PERICULOASE
Ai grijă!
Frige.
- Mulțumesc. - Am magazinul de mulți ani.
Oamenii au făcut multe farse.
Probabil că era o pasăre și v-a păcălit soarele.
E logic, nu?
Sigur.
N-am mai văzut un asemenea magazin de suveniruri.
Toate sunt produse local.
Am făcut și eu câteva, cum ar fi astea.
Ar trebui să le iau noilor mei prieteni.
Am stat mai mult în casă,
și nu mi-am făcut prieteni până de curând.
Asha, îmi pui niște miere, te rog?
Unde ai fost?
La Regele Pisicilor.
Da, încă am brățara.
- Ce ai aflat? - Cum să fac ceai.
Și că se apropie un festival.
Mâine o să fie sute de oameni pe faleza asta,
gata să se sinucidă.
Nu e o veste foarte bună.
Ea e Lilith.
Zeița femeilor vătămate și a magiei sângelui.
Poți să-i vorbești sau să i te rogi prin orice imagine.
Pot vorbi cu ea acum?
- Prin tabloul ăsta? - Da.
Ajută să fii vrăjitoare.
Îi plac vrăjitoarele.
Înfiorător, nu? E cam stresant, dar...
Și asta?
Sirene. Pe jumătate pești.
Atrăgeau bărbații în ape, unde mureau.
Era doar propagandă, ca femeile să pară periculoase.
Dar tablourile sunt superbe.
Căutăm o sirenă?
Ea e Spălătoreasa.
Din folclorul local.
E un fel de oracol.
„Prisma îndoaie lumina, ușa roșie ca sângele, doar pentru cei la ananghie.”
Asha, ce-i ghicitoarea din tabloul cu Spălătoreasa?
Dacă te iei după povești, așa dai de ea.
Eu cred că pictorul se droga.
Și știu ce spun,
eu l-am pictat.
Pui multe întrebări.
Unde ți-ai cultivat instinctul de investigator?
Am văzut sute de ore de anime și desene animate cu detectivi.
Pui întrebări întruna.
De exemplu, ce îți tot notezi în carnețel?
Am descoperit că notițele meticuloase te ajută
să scapi din încurcături.
După ce am văzut asta, cred că sirena e cheia încurcăturii.
Te simți bine?
Da, vorbeam cu noul meu prieten.
Dar tu auzi deseori voci, Crystal. Te caracterizează asta.
A fost altceva.
Sigur... Avem ghicitoarea vagă găsită de Niko,
poate sirene,
proprietara suspectă de magazin,
o șoaptă care ar putea fi vântul
și un festival al pasionaților de zmeie, care ar putea ajunge în apă. Tare!
Ai omis întâlnirea lui Edwin cu Regele Pisică.
Nu trebuia să spun asta?
Ce voia? Iar te-a luat cu el?
Ți-a scos brățara?
Eram în birou acum dacă-mi scotea brățara.
Voia să știe dacă am numărat pisicile, dar răspunsul meu nu l-a mulțumit.
Crystal!
Crystal?
- Crede că poate să vină... - Crystal!
Unde ești? Crystal!
Crystal!
Unde ești?
Mi-am făcut griji pentru tine.
- Întoarce-te! - Crystal...
- Vino acasă, Crystal! - Brenda!
- Tată! - Luke, eu sunt.
Nu poate să apară în mijlocul unui caz.
I-ai spus asta?
- Chiar i-am zis. - Nu pot să cred că nu ne-ai fi spus.
Nu mai vreau secrete legate de el!
De ce te enervezi?
Crystal?
Crystal...
Întoarce-te la mine!
Crystal!
E vocea mamei mele.
E vocea mamei!
Dă-mi drumul!
Crystal, nu e nicio voce.
Nu!
Ce naiba e acolo?
- Hei! - Lasă-mă!
Dă-mi drumul!
E acolo!
Ți-ai revenit, Crystal?
Da. E ciudat.
Deși nu mi-o amintesc,
ceva din mine știa că era vocea mamei.
Părea îngrijorată.
Simțeam nevoia să merg la ea.
Înfricoșător!
Nu, n-a fost.
După ce mi-a arătat David și după ce am auzit-o pe mama,
simt că sunt gata
să redescopăr cine eram.
Dar nu reușesc. Mă scoate din minți.
Știi că nu era ea.
Mama ta.
Când am vorbit cu fantomele, femeia și-a auzit fostul iubit,
un bărbat și-a auzit soția, celălalt, tatăl.
Ce e în apă atrage oamenii cu vocile celor dragi.
Știu ce am auzit. Simt cât de mult mă vrea înapoi.
- Îmi poate spune cine sunt. - E un truc!
Unul mortal.
Ce faci dacă o mai auzi?
Dacă de asta sar, nu sunt sinucideri.
De ce au rămas fantomele aici?
Le-ai văzut pe stânci.
Încă așteaptă să apară cei dragi.
Treburi neterminate.
Nu-i așa, Edwin?
Da. Sigur că da.
Unde...
Am pierdut-o pe Niko?
E acolo.
La ce te uiți?
Fii atent!
Nu e romantic?
Se iubesc.
Stelele-de-mare sunt din încrengătura Echinodermata
și n-au creier.
Noroc că iubirea nu necesită logică.
E plăcut să simți asta pentru cineva. Nu crezi?
Poate cineva ca Monty?
Monty? Abia ne-am împrietenit.
Recunosc că mă intrigă obsesia lui pentru astrologie.
Colecționez bucăți de sticlă de mare.
Dă-i asta!
De ce aș face asta?
Fiecare culoare reprezintă altceva.
Ce înseamnă cea roz?
Orice vrei tu.
Nu mă întreba!
N-am fost sărutată niciodată.
Păi...
Nici eu.
Serios?
N-am înțeles niciodată atracția.
Până de curând.
Vrei să-l săruți pe Monty?
Nu știu.
Când îl văd pe Regele Pisicilor, îmi amintesc că sunt lipsit de experiență.
Pe el vrei să-l săruți?
În niciun caz.
Roșie.
Pentru tine.
Pentru curaj.
Edwin!
Lumina s-a dus!
Nu vedem nimic.
Sunteți în regulă acolo?
Stai puțin!
Niko, ce scria pe tabloul Spălătoresei?
„Prisma îndoaie lumina, ușa roșie ca sângele, doar pentru cei la ananghie.”
Ce vă trebuie?
Întrebați-mă!
Ea e Spălătoreasa?
S-a întâmplat când am luat sticla roșie.
Ăsta e sângele omenirii.
Trecut, prezent, viitor.
Le văd viețile,
le simt suferința.
Plâng pentru ei.
Dar povara e a mea.
Deci vezi și viitorul.
Super!
Ce naiba a fost asta?
Nu cred că vrem să aflăm.
Apar în fața voastră
pentru că aveți nevoi profunde.
Am nevoie să salvez vieți.
Să fie mai puțin sânge de spălat.
Întrebați-mă!
Domnișoară...
Dră Spălătoreasă...
Vrem să știm ce ucide oameni lângă far.
Sunt trei morți.
Ne poți ajuta?
Apele alea colcăie de fiare bizare,
de-o vârstă cu ea.
Furtunile le trezesc.
Se hrănesc.
Cum ar fi sirenele?
Ceva mult mai mare.
Un monstru marin.
Dar cum îl ucidem?
Măsură cu măsură,
trebuie să răsune până obosește.
Există răspunsuri fără ghicitori?
Întreabă-mă!
Cum ai...
Întreabă-mă!
Mi-au fost furate amintirile.
Când îmi amintesc câte ceva,
sunt și mai derutată.
Trebuie să știu cine sunt.
Când pământul se mișcă
și pasărea strigă,
nu mai căuta în afară,
caută în tine.
Nu știu ce înseamnă asta.
Nu înțeleg.
Nu poți să...
Crystal, ce s-a întâmplat?
Am întrebat-o cine sunt. Și...
Mi-a spus altă ghicitoare.
„Când pământul se mișcă și pasărea strigă, nu mai căuta în afară, caută în tine.”
Doamne! Și s-a gândit un pic, de parcă știa ceva,
dar a zis ghicitoarea.
„Pasărea strigă”?
- E ceva trist? - Nu știu.
Îi dăm noi de capăt, nu?
Îmi pare rău că nu te-a ajutat cu familia ta,
dar măcar acum știm că e un monstru marin.
Se pare că trebuie să-l obosim ca să-l putem ucide.
E un loc în oraș de unde putem lua ce ne trebuie.
Nu arăți a morsă.
Niko, nu poți să vorbești așa!
Bună, Mick! Doar ne uităm.
Ce-i asta?
Da, nu e de vânzare.
„Măsură cu măsură, trebuie să răsune până obosește.”
Ce înseamnă măsură cu măsură? Muzică?
Crezi că-l ucide muzica?
Nu vrei asta. E blestemată.
Atrage pescăruși malefici.
Așadar...
ce vreți să ucideți?
Un monstru marin.
Crystal?
Te-ai întors?
Cine naiba ești?
Iartă-mă, n-am vrut să te sperii.
Sunt o veche prietenă a lui Crystal.
Mi-a spus că stă aici.
E prin zonă?
Ești foarte politicoasă,
dar nu poți intra neinvitată în casă.
M-ai speriat de moarte.
Nu chiar.
Bine, June Satâr!
Să nu pierdem timpul.
Miroși a carne crudă.
Sunt prietenă de familie.
Unde e?
Prietenă de familie.
Ea și...
Niko s-au dus...
la plajă.
Foarte bine!
Acum poți să respiri.
Unde a dispărut?
Ce caut la etaj?
De ce...
vorbesc singură?
Doamne, Jenny!
După descriere, cred că pe Angie o căutați.
- Angie? - Așa-i spun eu.
Lumina ei transmite un sentiment de dor,
iar oamenii îl leagă de persoanele care le lipsesc.
Am auzit vocea mamei mele.
Cred. N-am amintiri cu ea.
Da. Dar Angie e foarte timidă.
Rareori iese la suprafață. E discretă.
Nu merită să fie ucisă de unii ca voi.
Angie omoară oameni.
Nu-i vina ei că-i e foame.
- Spălătoreasa ne-a spus... - Voi...
Ați văzut-o pe Spălătoreasă?
Voi?
O caut de peste 50 de ani.
Pe doamna aia? De ce?
Ca să-mi spună cum să mă transform înapoi în morsă,
dar apare doar pentru cei care au nevoi...
foarte mari.
Cum ați invocat-o?
Am găsit o bucată de sticlă de mare.
Ca asta.
- Asta e? - Nu.
Cea care ne-a dus la Spălătoreasă era roșie.
Dar ți-o dau pe asta.
Verdele reprezintă stabilitatea emoțională.
Ești amabilă.
Nu e treaba mea,
dar poate ar trebui s-o adormiți iar pe Angie în loc s-o ucideți.
„Până obosește.”
Un cântec de leagăn.
Mick, ai o cutie muzicală sau...
Asta e bună?
Am găsit una la un muzeu maritim.
Cazul scafandrului înecat, nu, Edwin?
Marinarii superstițioși potoleau marea cu ele.
Cântă muzică.
Un sunet frumos, foarte puternic.
Dar ea e foarte mare,
așa că trebuie să vă apropiați cât puteți de mult.
Ai memorie bună!
N-o putem lipi de ea.
O facem s-o înghită.
Cum convingem un pește să înghită așa ceva?
MOMEALĂ
HALCĂ FIORENTIES
COSTIȚĂ
Dacă mănâncă oameni, ce altceva i-ar mai plăcea?
Canibalii numeau oamenii „porci lungi”,
fiindcă aveau gust de porc.
Am putea lua porc.
Nu mă pasionează doar animeul.
Mai și citesc.
Bine.
- Scuze. Deranjez? - Sigur că nu.
Ți-am adus cartea.
Mi-a plăcut. A fost frumoasă și haioasă.
Da. Valea păpușilor e o capodoperă modernă.
N-am înțeles chiar tot,
dar mi-a plăcut și ce n-am priceput.
Bine.
Ce faceți?
Aștept. Cine e noul adolescent?
Scuze, Jenny, ne-ai speriat.
De unde ai apărut?
Să mai încercăm o dată!
Ăsta e magazinul meu,
nu e ceva neobișnuit să mă aflu aici.
De ce ați venit aici când eram în spate, aruncând resturi?
El e noul nostru prieten, Monty.
Monty, Jenny. Jenny, Monty.
Bună! Îmi pare bine.
Puteți să mergeți în altă parte? Aici nu e Peach Pit.
Ce-i Peach Pit?
Crystal, te-a căutat o roșcată în costum.
Spunea că ți-e prietenă. I-am zis că ești pe plajă.
N-a lăsat numărul.
Bine.
Bine...
Asta e tot sau a spus... Ce... Nu?
Bine.
Mulțumesc.
MĂCELĂRIE
N-are nicio logică.
Abia am ajuns în oraș, am plătit chiria cu un borcan de monede.
Cum să mă găsească cineva aici?
Mama îmi spune... Mi-a spus
că intuiția mamelor e foarte puternică.
Poate că are puteri speciale, ca tine.
A făcut eforturi mari să dea de tine.
Te simți specială, nu?
Da.
- Ești drăguț că ne-ai vizitat. - Sigur, dar...
Pe tine voiam să te văd.
De când am fost în comă...
A părut foarte serios. Nu asta voiam să zic.
De când m-am trezit, sunt...
mai curajos.
- Serios? - Da.
Partea cea mai neplăcută la comă era că nu puteam să iau decizii.
Că nu eram liber.
E ciudat, dar știu cum e.
Vrei să bem o cafea?
Știu că fantomele nu beau cafea. Dar facem ce faceți voi când ieșiți.
Mă tem că nu.
Sunt prins cu un proiect acum.
Sigur. Ce faceți?
N-am voie să discut despre asta.
Iartă-mi reticența!
Edwin e detectiv la Băiatul mort.
Și avem un caz!
Eu și Niko trebuie să discutăm despre subtilitate.
Poate.
Nu avem mult timp la dispoziție. Acestea fiind spuse...
am putea să ne plimbăm și să vorbim cândva.
- Da. - Asta fac fantomele, nu beau cafea.
Bine. Sigur. Să facem asta!
Am grijă să nu uiți.
Nu pot să cred că l-ai lăsat pe puștiul ăla să-ți pună o lesă magică,
apoi l-ai pârât Regelui Pisicilor.
Du-te naibii! Puștiul avea o sardină.
Ce târfă ești!
LA PESCUIT
Bine.
Nu e un proces plăcut.
Cum face Jenny asta în fiecare zi?
Ce scârbos e!
Ne mai trebuie sfoară.
În Scooby-Doo nu părea așa scârbos să fii detectiv.
Crystal!
Privește!
- Să vin cu tine? - Nu, mulțumesc.
Sau da. Poate.
Mă descurc.
Bine, veniți cu mine!
Bună!
Tu ai venit la magazinul lui Jenny?
Mă...
Mă cunoști?
Bună, Crystal!
Bună!
Din păcate, nu te cunosc. Ai fost doar momeala.
E trist, dar n-am timp de neînsemnatele tale emoții umane.
Am venit după cei doi morți din spatele tău.
Nu ești Moartea. De ce ne vânezi?
Sunt Asistenta de Noapte.
Conduc departamentul Suflete pierdute,
trimit copiii morți rătăciți unde le e locul.
Iar voi sunteți rătăciți.
Nu uita de mine.
Te-ai jucat cu mintea mea.
O să mă joc și eu cu a ta.
Nu vrei să te uiți acolo.
- Crystal! - Ați fost foarte obraznici.
Toți copiii morți au locul lor.
Nu mă întorc în Iad.
În privința asta nu suntem de acord.
Hai, repejor! Să mergem!
Dacă vrei să-l iei,
trebuie să treci de mine.
Stai liniștit, am venit pentru amândoi.
Nu mai trândăviți! Am pierdut destul timp.
Edwin știe unde merge, hai să-ți facem și ție actele,
să aflăm ce ți-a rezervat lumea de apoi.
E ca și cum ai smulge un plasture. S-o facem repede!
Nu plecăm nicăieri, nu-i așa?
Rămânem aici. Împreună.
Fiecare are un loc al lui.
Nu vrei să știi care e al tău?
Ar putea fi minunat.
Și pot să-ți spun că nu e aici.
Locul vostru nu mai e aici.
Nu știi nimic despre noi.
Chiar așa, Charles Rowland?
Bine.
Hai să vedem dacă ai dreptate!
A ieșit la suprafață. Tâmpitule!
Îți amintești asta?
Hipotermie, hemoragie internă,
iar prietenii tăi râdeau.
Rănile te-au ucis în cele din urmă.
De ce ai vrea să rămâi pe Pământ, după ce ai trăit așa ceva?
De ce te-au atacat prietenii tăi?
Ce faceți?
Nu vă apropiați!
De asta te agăți?
Tată, încetează! Te rog!
Te rog, o să fiu cuminte. Oprește-te!
Nu poți fi mai cuminte.
N-ai fost mai cuminte și ai murit. Asta e și ideea.
Chiar și când încerci să fii cât poți tu de bun,
lumea te pedepsește.
Sincer, orice loc e mai bun decât ăsta.
De ce nu vii cu mine?
Uite-l acolo!
Acum e rândul tău.
Ce suferință vrei să retrăiești?
Felicitări! Provoci coșmaruri și zâmbești pervers.
Dacă voiai să fiu distrus, află că sunt.
Sunt și foarte furios
și nu ne duci nicăieri.
Refuz!
Mai vrei o doză de...
Pe bune?
Charles!
Nu din cauza amintirilor am ales să rămân aici.
Încă mai am un țel.
Sunt detectiv Băiatul mort!
De ce mă priviți așa?
Am făcut-o pentru noi.
Ne-ar fi luat.
Charles, a fost...
extrem.
A fost extrem, Edwin?
Extrem a fost și să mor la 16 ani.
Nu vreau să fiu mort.
Urăsc asta!
Zâmbesc în fiecare zi.
Cine altcineva o să mențină o atitudine pozitivă?
Tu? O faci tu?
De ce?
La ce bun?
Nu pot împiedica uciderea familiei de către Devlin iar și iar,
nici suferința lui Crystal,
nici ce se întâmplă cu tine.
Nu pot împiedica nimic!
Nu l-am putut împiedica pe tata să mă rupă în bătaie.
Oricât de cuminte eram.
Charles...
O să fie bine.
Nu.
Mulțumesc.
Fantomele au plecat.
Mulțumesc mult.
Poftim caramelele cu apă sărată
și bila care-ți spune când mori.
De obicei lucrăm mai curat.
Dar clientul e mulțumit și ne bucurăm.
Caz închis.
Cred.
CAZ ÎNCHIS
A fost o zi grea.
Mulțumesc că m-ați luat cu voi.
E mult mai bine decât să stau singură în cameră.
O să fac ceva ce nu mă obligă să gândesc.
Da, și eu.
Niko!
Mulțumesc
că m-ai salvat azi.
Charles,
poți vorbi cu mine.
Despre orice.
Și tu poți vorbi cu mine despre orice.
Detectivii ăștia sunt foarte isteți.
Acum rezolv mereu cazurile înaintea lor.
E foarte ușor.
Dar, dacă vrei să ne uităm iar de la început, nu mă supăr.
Ai făcut o treabă grozavă.
Mulțumesc.
Cred.
Trebuie să mai fac ceva.
NIKO SASAKI STRADA 16, 2B-485, PORT TOWNSEND
Crystal era plină de speranță când a crezut că-și aude mama,
și asta m-a pus pe gânduri.
Uită-te mai departe!
Azi a fost oribil.
Da.
Așa e.
Măcar s-a terminat.
Știi...
Sunt furios de multă vreme.
M-am săturat de ghicitori, spirite și demoni,
m-am săturat să nu reușesc să aflu cine sunt.
Vreau ceva real.
Ai simțit ceva?
Nu.
Dar nu contează.
VA URMA
Subtitrarea: Robert Ciubotaru