Раніше в «Мертвих хлопцях-детективах»...
Таємний шанувальник? Дженні, це може бути твоя споріднена душа.
Проводите багато часу разом?
Із Монті.
Всього лише обмінюємося книжками.
Але давай просто не забувати, що ми намагаємося звідси поїхати.
Ти хочеш поцілувати Монті?
Не знаю.
Прошу, я стану кращим. Благаю, припини.
Ні, не станеш.
Тобі це ніяк не вдавалося, а потім ти помер. Ось і все.
Ти нас нікуди не забереш.
Тобі треба ще одна порція...
Так, якби мій колишній демон-психопат мене не переслідував,
а Чарльз був, так би мовити, живим,
тоді, так, я би додала його в свій список.
Вона має на увазі, ми б завели любощі.
Крістал.
Добре, що ти повернулася.
Бідолашна Крістал.
Але ще я до біса розлючений.
Я з тобою таке зроблю.
От же трясця!
Крістал? Із тобою все гаразд?
Так, просто кошмар.
- Усе добре. - Це було через кошмар?
Легше.
Живі нічого не тямлять у справжніх жахіттях. Спробуй Пекло...
Пекло — це жахливо. Ми зрозуміли.
Даси нам із Чарльзом хвилинку?
Хвилинку, друже.
Що ж, добре.
Тоді розмова буде неприємною.
Ну, це...
Це й не погана розмова.
Я щойно прокинулася від кошмару.
- Захлинаючись від крику, тож... - Вибач.
Це був Девід, еге ж?
Він лізе мені в голову.
І тому те, що відбувається між нами, збиває з пантелику.
І те, що ти бився з Нічною Доглядальницею,
це було занадто.
Якби я цього не зробив, Едвін би був у Пеклі,
а я б тут не сидів.
Я думав, ми розуміємо одне одного.
Принаймні минулої ночі так здавалося.
Ми обоє намагаємося розібратися.
Я маю зосередитися на тому, щоб тримати Девіда на відстані.
І на тому, щоб з'ясувати, хто я, а ти...
дуже мила розрада.
Та, думаю, нам варто бути друзями.
Поки що.
Так. Звісно.
Так буде правильно.
Гаразд.
М'ЯСНА КРАМНИЦЯ «РОГИ Й КОПИТА»
«Сумісність між Тільцем та Овном напрочуд низька».
Розслабся. Спокійно, друже.
Так, можеш нам допомогти?
Ми майже впевнені, що нас наче як убили.
А потім ми почули про Детективне Агентство «Мертві Хлопці».
Воно десь поруч?
МЕРТВІ ХЛОПЦІ-ДЕТЕКТИВИ
Я не знаю, що сталося. Ми щойно виграли в чемпіонаті штату.
Обидва вступили до універу.
Це було так круто. Ми саме так і планували.
Звучить так, мов вас, хлопці, чекало незлецьке майбутнє.
Так, він розуміє. Цей малий зрозумів.
І ми були вдячні. Смиренні.
А наступне, що ми пам'ятаємо, це забуття.
Тобто ми й досі були тут, у місті, але мертві.
То ви думаєте, що вас хтось убив?
Копи кажуть, це було алкогольне отруєння на вечірці, та це маячня.
Ми випили не більше двох-трьох склянок.
Так. Алкоголь заважав нашим тренуванням.
І гляньте на наші очі. Це аж ніяк не тому, що ми забагато випили.
Так. Справедливо.
Ми обговоримо хвилинку.
Так. Так, звісно.
І ми можемо заплатити.
Якщо це допоможе.
Так, я ненавиджу качків, але ці наче нічого.
Ну, так, вони хороші хлопці. Вони такі, як ми, Едвіне.
Мертві друзі, що прагнуть відповідей, коли решта просто змирилася.
А ще немає відьом, чудовиськ, лихих чайок. І...
вони заплатять.
Ну, це все ж може бути відьма.
Із рештою я цілком погоджуюся.
Стривайте.
Ми щойно всі погодилися на справу?
СПОЛУЧЕНІ ШТАТИ ПОШТА
Прошу, дістанься моєї мами без проблем.
ДЖЕННІ
МОЯ ДЖЕННІ ТАЄМНИЙ ШАНУВАЛЬНИК
Боже мій, це...
ТАЄМНИЙ ШАНУВАЛЬНИК ДЖЕННІ
Дякую.
ГРОМАДСЬКА БІБЛІОТЕКА ПОРТ-ТАУНСЕНДУ
ШЛЯХ ДО ЗНАНЬ
Привіт, Ніко. Уже закінчила «Чарівника Каїто»?
Максін.
Нам треба поговорити про Дженні Ґрін.
Чому нам треба...
Я навіть її не знаю.
Що? Хто це?
Нащо?
По-перше, ми відвідаємо місце їхньої смерті,
потім опитаємо свідків і накидаємо список підозрюваних.
Це приємно, еге ж? Активна робота.
Стара добра детективна праця.
Так. Сподіваюся, цього разу там не буде зомбі-мисливців за дітьми,
що намагатимуться знову затягти мене в Пекло.
Якщо ще хтось заявиться, я їх теж скину зі скелі.
Справи пріоритетніші,
та я мав скасувати сьогоднішні плани з Монті.
А Крістал тим часом змушує нас чекати.
Вона весь час змінює одяг.
Ну, стосовно Крістал,
я маю тобі сказати...
Ми з Крістал цілувалися.
Ви цілувалися?
Тихіше.
Через того придурка-демона та її втрачені спогади
вона не дуже прагне щось починати, і...
Я погодився.
Хочу лишатися професіоналом, еге ж?
Яким...
Яким був поцілунок?
Крутим.
Ну, я не відчув його фізично.
Але я...
відчув його.
Ось тут.
Це зрозуміло, беручи до уваги те, що ти казав...
що ти ненавидиш бути мертвим.
Звісно, ти закохався в живу дівчину.
Знову ти про це.
Коли я був на тій скелі, я був злючий.
Чи я іноді хочу подорослішати? Звісно.
Та якщо вже все так,
я б не хотів бути мертвим із кимось іншим.
Ти мій найкращий друг, Едвіне.
І завжди ним будеш.
Що? Я готова.
Привіт-привіт.
Ви всі йдете?
Деякі герої баскетболу напилися до смерті.
Але, можливо, їх хтось убив.
Ти говориш про Бреда й Гантера?
Про них уся школа говорила.
Хіба ти не ходила до школи-інтернату?
Ґрей Вейк?
Так, але «Дракони» північного Порт-Таунсенду були нашими супротивниками.
Усі знали Бреда й Гантера.
Усе місто їх місяцями оплакувало.
Була навіть дуже сумна хода.
Не така сумна, як твоя бридка пика.
Ніко, ти маєш дати нам втопити тих малих у ванній.
У них просто таке почуття гумору.
Що ж, розважтеся там із вашими можливими вбивствами.
А ти хіба не йдеш?
У мене власна справа.
Я поки не можу про це говорити, але це так неймовірно круто.
Ну, розважайтеся.
Уперед, «Китобої Ґрей Вейк»!
Уперед, «Китобої Ґрей Вейк».
Вали з моєї кімнати.
Боже мій.
Вам двом треба бути зі мною ввічливими,
бо мої друзі дуже прагнуть вас убити.
То це наче як твоя справа?
Це не загадка смердючої огидної риби?
Мале стерво із лососевим подихом.
О боже!
Кажіть, що хочете, та сьогодні мій день.
Добре, ця магічна куля зламалася,
бо вона весь час повторює: «Прогноз невтішний».
Але це неважливо,
бо сьогодні я зміню чиєсь життя.
Моє мале дитя дорослішає.
Думаєш, це спрацює?
Спрацює, як робитимеш свою справу.
Пам'ятай, що ті мертві хлопці мають повністю тобі довіряти.
Тож напружся.
Я мав сьогодні побачитися з Едвіном.
Але, звісно, вони пішли на чергову дурну справу.
Монті, фу!
Ти ж не закохався в того малого капосника, правда?
Здається, що ти недостатньо стараєшся,
і, можливо, треба старатися...
дужче.
Вона зголодніла.
Її обід був геть поруч, коли та соковита Бекі Аспен була тут,
поки ті малі детективи-пройдисвіти не вирвали її в мене з рук.
Вона ж просто матусина маленька слизька манюнька.
Та маленька слизька манюнька розміром з автобус.
Вона може й пропустити кілька обідів.
Любий, деякі люди п'ють мигдалеве молоко,
деякі уникають вуглеводів,
а деякі — годують своїх велетенських діточок-змій,
щоб лишатися молодими й гарними. Нічого особливого.
Ну, я маю на увазі,
ти стояла вся в крові на березі, щоб Ліліт вийшла з океану
і подарувала тобі безсмертя.
Вона нічого не казала про молодість і вроду.
Не смій згадувати ім'я тої бісової богині!
Вона надурила мене, Монті.
Який сенс жити вічно, якщо ти лише марнітимеш?
Тож я згодовуватиму своїй змії покоління дівчаток,
щоб зберегти свою красу.
А ті мертві хлопці і далі плутаються в мене під ногами.
Ніхто не переходить дорогу Естер Фінч.
Чи тобі й досі щось незрозуміло, Монті?
Ні, звісно, ні.
Ласкаво просимо до Лігва «Драконів».
Та знаєте, люди сюди більше не приходять.
Думаю, тут вони дуже сумують за нами.
Ось.
Це коробка для екстрених випадків нашої спільноти.
Боже. Готівка й презервативи.
Дякую.
Тож де саме ви померли?
Нас знайшли тут.
Того ранку ми виграли в «Ґрей Вейк», я відбив єдиний м'яч.
Ми зустрілися тут, випили трохи пива з командою і дівчатами...
І ми відключилися.
А що було до того, як ви відключилися? Ви щось бачили чи чули?
Якісь обличчя чи голоси?
Лише...
Це дурня.
Лише дерево.
Так, мертве дерево.
Дерево?
Як це?
Ні, те було все перекручене.
І вкрите очима.
Очима?
Лихими очима.
Гілки мов руки.
Дерево, що ви описуєте, могло бути білокорою сосною
або, можливо, японським кленом,
жодне з них тут не росте.
І нічого з цього чудесного сміття не дає нам зачіпок,
тож, окрім як обіймати кожне моторошне дерево у цьому лісі,
це місце ні на що не згодиться.
Я не помилюся, сказавши, що на цій події було...
- Багацько людей? - Так.
Вечірки «Драконів» завжди популярні.
Думаю, ми вирушимо до школи опитати свідків.
СТАДІОН «ДРАКОНІВ»
Ви виглядаєте сміховинно.
Думаю, ми шикарні.
Так, розвідка вищої якості.
Ми мали бути репортерами.
Тому, Чарльзе, поменше британця.
Едвіне, поменше Едвіна.
Просто янголи.
Гантер завжди чистив доріжку моєї прийомної мами від снігу.
Бред поміг мені з алгеброю.
Бред був моїм хлопцем.
Боже, я так за ним сумую.
Як щодо вечірки? Можете мені щось про це розказати?
Усі так веселилися.
Може, трохи занадто.
Я нічого не пам'ятаю.
Моя мікродоза була трохи більшою того вечора.
Стривайте. Ви справді репортери?
Боже, мені не варто були йти.
Бред би ніколи мене не залишив.
Жодних образ чи підозрюваних, чи зачіпок.
Я не був таким розгубленим із часів великої втечі з Фенвіку 1997-го.
Якщо чесно, це підозріло, що ніхто не сказав нічого поганого.
Хто не без гріха?
У всіх є що приховувати.
Деякі хлопці просто хороші. Може, ті хлопчини померли якось інакше.
Крістал.
Нам махає пухнаста ящірка.
Агов, ти.
Ходи за мною.
Привіт.
Ти мені махав чи ти завжди такий?
Ти хочеш знати правду про Бреда та Гантера?
Поговори зі Смиканим Річі.
Він працює над альбомами.
Ти мене не бачила.
Мене тут не було.
Ти знайшла мого таємного шанувальника?
Вона мала бути таємною, Ніко. У цьому й суть.
Що ж, гаразд...
Та я вже влаштувала вам двом побачення.
Тут. Сьогодні.
Ти можеш хоч на мить не бути такою нажаханою
і просто розглянути таку можливість?
Ні.
Ні-ні, дякую.
Я знаю всіх прийнятних холостячок міста.
Багато жінок із виводками котів.
Дженні, повір мене.
Останнім часом я допомагаю багатьом.
Що як це значить,
що тобі більше не треба бути самотньою і моторошною до кінця життя?
Гей, припни язика.
Ніко, я ж казала, що не проти анонімних листів.
Анонімні листи...
Вони мене не розчарують.
Сумно.
Що ж,
якщо сьогодні не буде чудовий вечір,
я особисто митиму тут підлогу весь місяць.
Так.
Смиканий Річі. Промовисте ім'я.
Він наче від сифілісу помирає.
Зараз це вже лікують.
Так. Заходимо?
Стривайте. Перевірю, чи я можу читати його думки звідси.
Зекономлю нам час.
О ні, це порно. Саме лише порно.
Боже мій.
Що ж, тоді почнемо наше інтерв'ю.
Давайте цього разу без допиту.
Хай думає, що там лише я.
А чого ти питаєш про цих зогнилих спортсменів?
Це просто спосіб їх описати.
Я пишу статтю на їхню пам'ять.
«Траулер» уже про це писали. Кілька тижнів тому.
Нащо говорити зі мною?
Гаразд.
Очевидно, що ти не купився.
Я маю підозри щодо обставин їхньої смерті,
і мені підказали звернутися до тебе.
Оце ти накоїла.
Тобі правильно підказали.
Це просто чуйка.
Перше, їхні телефони так і не знайшли.
Я єдиний, кому це видається дивним.
Вони були гівнюками і ставилися до людей так само.
Особливо до дівчат.
Ще я чув, вони таємно уклали гейську угоду про самогубство.
- Що? - Ні, вони лише друзі.
Я говорила з дівчиною Бреда, Марен. Здається, це таки було кохання.
Це не означає, що вони одне одному не дрочили.
Що таке «дрочити»?
Трясця.
Я лише хочу знати твою думку, хто їх убив.
Ну ж бо.
Знаю, це був не ти.
Звідки ти знаєш?
Глибоко всередині
хлопці, що жартують про геїв,
завжди найбільші боягузи.
Тільки спробуй.
Думаєш, ти краща за мене?
Що це в біса таке?
Я дозволю тобі знову розмовляти, якщо скажеш те, що я хочу знати.
Інакше...
Тож ти сказав, що Бред і Гантер жахливо поводилися з дівчатами.
Ти мав на увазі Марен?
Ні.
Ні, не Марен.
Шелбі Кан, колишня Бреда.
Ніхто не знає, що між ними відбулося, але Шелбі одразу покинула школу.
- Він напартачив. - Брехло.
Він намагається обмовити хороших хлопців.
Шелбі переслідувала Бреда.
Стала агресивною, погрожувала та інше лайно.
І тут Бред та Гантер раптово помирають.
Шелбі наклала на себе руки через місяць.
Це не може бути збігом.
Хочеш іще? Навчися говорити з мертвими, відьмо!
ЗАЧИНЕНО НЕ ТУРБУВАТИ
Так, я чесно спробувала, але весь мій одяг має сліди крові.
Хай йому грець.
Знаю. Так гарно.
Ніко, вона подумає, що я божевільна.
Не погоджуюся. Трохи надміру не завадить.
А раптом ти сьогодні зустрінеш споріднену душу?
Гаразд. Ні.
Ні, це погана ідея.
Я краще візьму винця і подивлюся документалки про вбивства...
Як щодо мальбеку і «Записів Теда Банді»?
М'ЯСНА РОМАНТИКА
Любиш документалки про вбивства?
Вони заспокоюють.
О ні. Прозвучало дивно. Це дивно?
Можливо.
Думаю, я теж дивачка.
ШЕЛБІ ЕЙЛІН КАН
Що нам робити?
Є один спосіб, щоб викликати духа, який сам укоротив собі віку.
Чарльзе, мені треба срібний дзвоник для оголошення гостей.
Срібний дзвоник. Ага.
Дякую.
А тепер я люб'язно попрошу вас обох піти геть, будь ласка.
Жива людина не може бути поруч із ритуалом, інакше він не спрацює.
Щодо тебе, Чарльзе,
жертви самогубств безцільно блукають світом.
Розмова з ними вимагає
делікатності.
І хоч ти надзвичайно харизматичний,
останнім часом я би не сказав, що ти надто делікатний.
Залиш це мені.
Що це таке?
Перепрошую, що потурбував тебе.
Ти пройшла крізь важке випробування.
Я — Едвін Пейн із Детективного Агентства «Мертві Хлопці».
Як я повернулася? Я так далеко відійшла.
Ще раз перепрошую, але ми з колегами розслідуємо смерть твоїх друзів.
Ти викликав мене з іншого кінця світу,
щоб поговорити про Бреда й Гантера?
Я краще ноги в кров зітру, ніж говоритиму про цих хворих придурків.
Делікатність?
Це жарт. Певна делікатність притаманна детективам.
Може, тим, які не працюють із подавленням власної люті, ні?
Агов. Хлопчино Чарлі.
Ви в нормі, хлопці?
- Що ви тут робите? - Ми засмучені.
Хочемо знати, що відбувається.
Так, ми вам заплатили. Як просуваються пошуки нашого вбивці?
У вас були важкі часи, хлопці.
Але ви маєте нам довіряти.
Ми можемо розгадати справу, але...
- Ви знайшли вбивцю? - Ми ще не впевнені.
- Знаєш, як довго я йшла? - Це що, Шелбі?
Це вона нас убила?
Якого біса?
Агов, Шелбі. Нащо ти це зробила?
Назад.
Ти!
Вона чудовисько! Тікаймо!
Я не хотіла ставати такою.
Сильні емоції можуть підігріти істері...
Можуть змінити привида.
Особливо жінок, які відчувають образу на чоловіків.
Відчувають образу на чоловіків?
Ти можеш...
Розказати нам, що сталося.
Я бігала на стадіоні.
Чудово почувалася.
Готувалася до Олімпійських ігор.
І я зустрічалася з Бредом,
але потім Бред і Гантер вирішили почати дражнити мене
через мій суворий графік.
Казали, що мені треба розслабитися, тож вони накачали мене ГОМК.
Це наркотик, друже. Нелегальний.
Я провалила тест на наркотики.
Мене дискваліфікували. Утратила спонсорів, стипендію.
А потім Бред мене кинув.
Сказав, зі мною більше невесело.
Я їх не вбивала, та я зраділа, коли вони померли.
Так і запиши. Я рада.
Але це не змінило того, що вони накоїли.
Єдине життя, що я забрала, це своє власне, чого зараз, коли це вже зроблено,
я не рекомендую.
Ми закінчили?
Мені треба йти.
«Усі їх любили».
Бо всі хороші хлопці дають дівчатам наркотики для зґвалтування.
- Щоб зіпсувати їхнє майбутнє. - Ми впевнені, що вони щось зробили...
Серйозно? Ми що, чули різні речі?
Повірте, подібні хлопці заманюють тебе своїм шармом,
показуючи, як тобі з ними пощастило, а потім забирають твої спогади.
Так, але 50 людей сказало, що вони були чудові, і лише одна...
Яка наклала на себе руки через них, Чарльзе.
Чому ти їх захищаєш?
Бо не всі такі, як твій колишній хлопець-демон, Крістал.
Ясно, я зрозуміла.
- Красунчик із проблемами з гнівом. - Це ще до чого?
Ходиш собі такий, мов тобі завжди радісно,
а потім злітаєш із котушок із Нічною Доглядальницею.
Ми з Едвіном ходимо довкола тебе навшпиньки,
замість того, щоб сказати: «Якого біса»?
Я можу сказати на захист...
ця справа викликає почуття, з якими варто розібратися після її вирішення.
НЕВІДОМИЙ НОМЕР
- Крістал слухає. - Це Марен, дівчина Бреда.
Я хотіла сказати, що я збрехала.
Я таки бачила дещо незвичне на вечірці.
Думаю, я знаю, хто вбив Бреда й Гантера. Ми можемо зустрітися?
Я ніколи не забуду його обличчя,
коли ти сказала йому, що він залишиться без руки,
якщо ще раз торкнеться риби, яку ти купила.
Не найкращий мій момент.
Але хлопці з рибного ринку іноді такі козли.
Що ти робила біля доків у такий час? Я ходжу туди на світанку.
Я...
Я вранці бігаю.
Так, рано прокидаюся.
Добре. Поясниш мені, у чому привабливість бігу?
Повільно й по складах.
Припини. Ти в...
чудовій формі.
Я ніколи не бачила когось настільки справжнього.
Сильного.
Я одразу зрозуміла, що маю з тобою познайомитися.
Але просто я... Ну...
Я сором'язлива.
Настільки сором'язлива, що засипала мене любовними листами на аркушах у квіточки?
- Ні. Я не хотіла нічого поганого. - Я жартую.
Жартую.
Ніхто не розуміє, коли я жартую. Постійно.
Що ж, я...
Я дуже рада, що сьогодні ти не соромишся.
Є один псих.
Він працює з альбомами, і його кличуть...
Смиканий Річі?
Так.
Так. Тож ти знаєш,
він просто торчок психований.
У мене немає ґрунтовних доказів,
та я знаю, він ненавидів Бреда.
Він завжди скаржився, що Бред підсадив його на «Аддералл»,
і що їм подобалося дивитися, як його судомить від нього.
Вони думали, це смішно.
А ще Бред продавав йому екстазі наполовину з чимось дивним.
Ми вперше почули про наркотики від когось, хто ще живий.
Історія про незаконні препарати
побічно підтверджує версію Шелбі про перебіг подій.
Нам треба поговорити з цією Екстазі.
Річі того вечора був на вечірці,
що дуже дивно, він ніколи не приходив до Лігва «Драконів».
Я бачила, що він витріщається на хлопців,
наче він просто чекав...
щоби щось зробити.
Усе гаразд. Марен, не квапся.
Я така налякана.
Ми можемо не стояти тут, де нас усі можуть побачити?
Не хочеш джину чи ще чогось?
Джину? Тобто справжнього джину?
День був важкий.
Так, звісно.
Ти це бачив?
Нервує, еге ж?
Нам треба все оглянути, доки Крістал її відволікає.
Для протоколу, санвузол незайманий і забитий декоративним милом.
Добре. Ти знайшов її кімнату.
Гей, глянь-но сюди.
Тут купа фотографій, але жодного фото Бреда, її хлопця.
- Дивно, еге ж? - Ти спостережливий, Чарльзе.
Тобі це нічого не нагадує?
Покручене дерево з руками й очима.
Едвіне, вони були тут, коли померли.
Точно.
Час гарненько все обшукати.
Сподіваюся, чистий підійде?
Чарльзе, глянь.
Хтось вовтузився із цією тумбою.
Що це таке?
Можеш відкрити?
Уже думаю над цим, друже.
Портативні телефони?
Її телефон внизу. Нащо їй...
Стривай, пам'ятаєш, що сказав Річі?
Телефони хлопців так і не знайшли.
Крістал.
За Бреда й Гантера.
Крістал!
Вона бреше.
Телефони хлопців у неї нагорі.
Це вона зробила.
Що?
Тепер ти вже не хочеш чи...
Я щойно згадала, що неповнолітня.
Просто випий!
Ти маєш це випити. Пий!
Марен?
Що ти накоїла?
ЩО НАКОЇЛА МАРЕН
Ти сказав, що вони лише для нас!
Я сказав, вони для мене.
Тепер я робитиму з ним, що схочу.
До речі, Гантер сказав, що ти сексі.
Ти вислав їх Гантеру?
Вибачте, що я так засмутилася через ті фотки.
Дякую, що підвезли додому.
Вітаю з перемогою.
Бреде! Боже мій.
Ну ж бо, відповідай.
Ти...
Ти їх убила.
Ні.
Бред вислав мої фото Гантеру,
він збирався розіслати їх всій команді.
Я знала, вони б це зробили, тож так.
Вони зруйнували життя Шелбі. Їм було геть начхати.
Я просто хотіла забрати їхні телефони, доки вони були у відключці, але потім...
- Марен, не треба було... - Ні.
Вони так і не прийшли до тями. І я подзвонила Річі.
І боже, вони...
Вони принижували його щоразу, як мали шанс.
Він їх ненавидів.
Я знала, він допоможе.
Ми зробили так, наче вони забагато випили.
Але сьогодні Річі подзвонив мені,
розказав, що ти розпитувала про мене.
Що ти збрехала, хто ти є насправді.
І я просто розгубилася.
І я...
Боже. Я мало не зробила цього з тобою.
Я...
Мені дуже прикро, Крістал.
Пробач мені.
Вибач.
ПОЛІЦІЯ ПОРТ-ТАУНСЕНДУ
Вони вислали машину за Річі.
Повірити не можу, що Марен здалася сама.
Іноді коли ти зізнаєшся в чомусь самому собі,
ти більше не можеш жити із цим секретом.
Ми маємо сказати тим хлопцям правду.
Це не викликає позитивних емоцій.
У мене геть немає бажання казати тим хлопцям будь-що.
Вони погано вчинили з Марен.
Мені геть не прикро, що в світі стало на двох придурків менше.
Крістал, пробач.
За ті слова про Девіда.
А ти пробач за слова про гнів.
Ні, ти була...
Ти мала рацію.
У мене серйозні проблеми, які треба вирішити.
Я зрозумів це.
Просто...
Боже, я так хотів, щоб вони були хорошими.
Ми троє ризикували собою заради хлопців, які геть загралися.
Не дуже приємна спільна риса.
Забагато емоцій для одного дня.
Я до такого не звик.
Продовжимо нашу роботу?
Будь ласка?
Ви йдіть уперед. Мені треба в душ.
І поспати десь із місяць.
І він залишив її мені.
Я не думала, що нарізання м'яса буде тим, що я отримаю від тата.
Завжди ставила на алкоголізм чи бурхливу самозакоханість, але...
Та я її не ненавиджу.
У м'ясі є певний катарсис.
І яке м'ясо ти любиш нарізати понад усе?
Гаразд, мені здається, що ми лише й говоримо про мене.
- Поговорімо про тебе. - Я завжди так роблю.
Я була дратівливо допитливою дитиною.
Може, тому я й працюю в бібліотеці.
Можна тебе ще дещо спитати?
Добре. Лише одне.
Це дуже жалюгідно, якщо...
Забудь.
Ні, не забудь. Можна тебе поцілувати?
Я давненько цього не робила.
Треба попрактикуватися.
Знаю.
Я себе ледь контролюю поруч із тобою.
Моє життя таке нудне й непомітне,
але ти вирізняєшся з-поміж інших.
Ти така інтуїтивна,
з усіма твоїми татуюваннями і закривавленим фартухом,
із твоєю крамницею на замовлення,
із твоєю велетенською нічною сорочкою.
Так, вибач.
Стривай.
Що ти щойно сказала?
Звідки ти знаєш, у чому я сплю?
Ні, це не... Гаразд.
Ти сміятимешся, бо тут нічого такого, але...
Гаразд.
Якщо я буваю вночі у провулку,
я бачу тебе крізь вікно.
Так би мовити.
Гаразд, це...
Це трохи дивно.
Ні, це мило. Це дуже мило.
Так, я скажу тобі, бо це точно мило.
Якщо я бачу, що ти дивишся, я вмикаю те саме на своєму ноуті,
і так ми мов дивимося разом.
Бачиш? Мило.
Звісно, мені треба використовувати уяву, щоб додумати решту.
Наприклад, як пахне твоя подушка. Боже.
- Не можу дочекатися, щоб понюхати її. - Ні.
Ні.
Думаю, тобі треба піти.
Але ж ми так добре проводимо час.
- Удамо, що я нічого не казала. - Ні.
Максін, мені неприємно, і я хочу, щоб ти пішла.
Зараз же.
Нащо ти все псуєш, Дженні?
Я намагалася дізнатися про тебе все, що могла.
Ти мала б радіти.
Тобі це мало б полестити!
Дурноголова Максін! Це погано! Ти не мала цього робити.
Тепер знову доведеться все прибирати.
«Знову»? Ти що взагалі...
Якого біса, Максін?
Здається, ми збилися зі шляху,
і єдиний спосіб повернутися на нього, почати все спочатку.
Тому почнімо все спочатку, гаразд?
Просто менше базікатимемо!
Із ножем?
Я не хочу тобі завдати шкоди, Дженні!
Це ти все псуєш!
Я кохаю тебе!
Та я би кохала тебе набагато більше, якби ти не огризалася.
Ти тут?
Чому ти просто не дала мені про тебе попіклуватися?
Ти ж часом не боїшся ножів, ні?
Кохання так не працює.
Квіти? Що за...
Агов, Дженні?
Гей, що це за...
Дідько його бери.
Що відбувається?
О боже.
То це була моя дівчина.
Через якісь дурнуваті фотки.
Не треба слати фотки голяка, як не хочеш, щоб я їх показував. Тобто...
Це ж були не лише фото, еге ж?
Ви, кретини, завдали шкоди кільком людям.
Ви були до біса жорстокі.
Хлопчино Чарлі, ти займаєшся віктімблеймінгом.
Ми могли трохи перегнути палицю, та ми хороші хлопці.
Ми не заслуговували на отруєння.
Я теж так думав.
Доки не побачив тих, чиї життя ви зруйнували.
Пішов ти, біле плаксиве стерво.
Хіба це наша вина, якщо невдахи не розуміють жартів?
Ми кращі за вас. Ми кращі за це місто.
Це бісова трагедія, що ми померли, ясно?
Ми мали в універ іти!
Боже, ви, придурки, геть нічого не розумієте.
Тепер ви знаєте, хто вас убив, ваші незакінчені справи — закінчено.
Більше не треба бути тут.
Якого біса це значить?
Чарльзе, ти це чуєш?
Тікати немає часу. Треба десь сховатися.
Так, ліпше ховайтеся, інакше ми...
СПРАВУ ЗАКРИТО
- Чарльзе! - Я хотів, щоб вони були хорошими!
Я покладаюся на...
Це я таким хочу бути.
Хорошим хлопцем.
Останнім часом я відчуваю лише злість.
О боже.
Я непокоюся, може, я такий, як Бред і Гантер.
І як мій батько.
Я не хочу бути поганцем, Едвіне.
Чарльзе.
Я провів понад 70 років у найгіршому місці з найгіршими людьми.
І я запевняю тебе:
поганці ніколи не переймаються тим, що вони поганці.
Правда?
Гадаю, ми всі переймаємося тим, хто ми насправді.
У глибині душі.
Усі ми.
Але ти,
Чарльзе Роуленд...
найкраща людина, яку я знаю.
Тоді що тебе хвилює?
Спочатку допоможемо тобі.
ДІВОЧІ ПОСИДЕНЬКИ
Це я винна.
Це я в усьому винна.
Я справді думала, що допоможу,
але ти мало не загинула.
Я мала би бути розумнішою.
Я ж навіть це сказала. Люди, що друкують листи, психопати.
Кохання — це найгірше.
Гляньте, що вона робить.
Робить людей токсичними.
Так. Міс Ґрін? Міс Сасакі?
Пройдіть зі мною, щоб прояснити кілька речей.
Звісно.
- Ти в нормі? - Так.
Я спостерігаю за тобою весь день.
І мушу сказати, ти просто нещасна, жалюгідна невдаха.
Будь ласка, налагодь своє життя й облиш мене.
Якщо ти впустиш мене назад,
я зможу знову все налагодити.
Це буде таке полегшення,
ти відчуватимеш таку свободу.
Утовкмач це в свій пустоголовий демонічний череп.
Я не скінчу так, як Марен чи Шелбі.
Жодний хлопець не зруйнує моє життя.
Я знайду спосіб отримати свої спогади назад.
І я тебе знищу.
Хай щастить, Крістал.
Не хочеш бути, як Марен чи Шелбі, бо хлопці були до них жорстокі?
Я не такий, як пара качків!
Я — демон!
І я, трясця, завжди отримую те, що хочу!
Крістал?
Гей.
Усе добре?
Я не можу викинути його з голови.
Боже, він і далі приходить. Я не...
Я не знаю, як його спинити.
А як мені не вдасться?
Сподіваюся, це було не занадто — витягнути тебе сюди так пізно.
Я знаю, що привиди не сплять, але...
Ні, я...
Радий, що ти прийшов.
Я хочу тобі дещо сказати.
Справді?
Так.
Я...
Ну, я...
Думаю, буде краще, якщо ми перестанемо бачитися.
Чи, я не знаю...
Я дуже заплутався.
Я зрозумів...
людські зв'язки...
не давалися мені легко, коли я був живим.
А тепер, коли я мертвий,
здається, вони якось ще більше обтяжують.
Мені не подобається термін «обтяжують».
Так, я...
Існують певні...
почуття...
до яких я не звик.
Я думав, що ніколи не говоритиму про ці почуття.
Та коли вони вже виникають...
їх важко стримувати.
І це мене лякає.
То ти боїшся власних почуттів?
Так.
Саме так. А оскільки я не хочу, щоб все було ніяково...
Це було...
неочікувано.
У мене теж до тебе почуття.
Я говорив не про тебе.
ДАЛІ БУДЕ...
Переклад субтитрів: Володимир Лозицький