Az előző részek tartalmából...
Ha aprólékosan jegyzetelsz, előkerül a megoldás.
Nem engedem be Davidet a fejembe.
Elvesztettem az erőmet.
Az emberi kapcsolatokat élőként is nehezen kezeltem.
Vannak ezek az érzések.
Én is érzek valamit irántad.
Én nem rólad beszéltem.
Csapdába csal!
Egy varjú vagy!
Megtennétek, hogy idejöttök, és örökre megsemmisültök...
A mi családunkban a nők különlegesek.
Egy közös erőn osztozunk.
Visszakaphatom az erőmet?
Menjünk a túlvilágra, amit gondosan kijelöltek nekünk.
Nem való a Pokolba! Technikai hiba miatt volt ott.
A frászt hozzuk erre a balekra.
A diáktársaim áldoztak fel, a tudtukon kívül.
Technikai hiba, azt mondod?
Charles!
Edwin!
Kitekerem annak a kis cicusnak az istenverte nyakát.
A MACSKA NEM MINDIG ESIK TALPRA
Szóval a dolgok nem jöttek össze a kis uncsi szellembarátoddal.
Mit akarsz, Esther?
Halálra unom magamat.
Jaj!
Kiborítottalak, vagy fojtogatós szexre vágysz?
A halott fiúk miatt éhezik a kígyóm, nem tiszteltek engem,
megszöktek a bosszúm elől,
és mindez a semmiért!
Jézusom!
Egek! És még én nyivákolok!
Olyan bosszantó vagy!
„Fiatal akarok maradni! Szépnek kell lennem!
Folyton bosszút akarok állni mindenkin.”
Mi a faszt keresel itt?
Tudom, hogy te köpted be Montyt, te rohadt kis spicli!
- Istenem! - Majdnem sikerült meglepni őket.
Monty, Monty!
A varjúfiú szerelmes lett, és engem hibáztatsz.
Naná, te kis cukorfalat!
Azt hitted, kicsinálhatod őket pár gombával?
Jó vicc!
Edwin olyan sokat szenvedett, hogy azt el sem tudjuk képzelni.
Hogyhogy „olyan sokat szenvedett”?
Túlélte a Poklot.
És amikor újra megszökik a Pokolból, várni fogom.
Szörnyű, milyen romantikus vagyok!
Ez roppant érdekes kis adalék.
Azt hiszem, már van is új tervem.
Ki a faszt érdekel? Audiencia vége! Viszlát!
Inkább kiélem rajtad az elfojtott agresszióm.
Elmondanám, Ránci,
hogy rajtam nem fog a varázslat.
Tudjuk, de többféleképpen is meg lehet nyúzni
- egy macskát. - Egy macskát.
- Ostoba mondás. - Tudom.
Ez volt a harmadik életem, te kurva! Csak kilenc van.
Elhúznál a picsába?
Tudod, a legtöbb szellem...
Bassza meg!
Ha fájdalmat okozol nekik, csak megszűnnek létezni.
Szóval teljesen értelmetlen.
De egy megkínzott szellem, aki meglépett a Pokolból...
Képzeld el, mekkora szenvedést volt képes elviselni.
És ez...
elbűvölő.
Nem tehet fiatalabbá.
Nem, de hatalmat adhat nekem.
Annyit, hogy megkapja tőlem a város, amit megérdemel.
Egy ujjal se merészelj hozzányúlni!
Légy jó cicus, és ne kerülj az utamba!
Vagy megint megöllek.
És megint.
KÉSZÜLT NEIL GAIMAN ÉS MATT WAGNER DC KARAKTEREI ALAPJÁN
DEAD BOY DETECTIVES – HALOTT FIÚ NYOMOZÓK
Mi a fene volt ez?
Egy démon a Pokolból.
Azt mondanám, a középső szintről.
Borzalom!
Azt mondtad, utánajársz az ügynek, mielőtt visszaküldöd!
Basszus! Te még élsz?
Lejárt lemez. Zárkózz fel!
Hagyd ezt abba! Lejárt lemez?
Az újdonság az, hogy beetetett minket,
hogy ad egy esélyt a túlvilágon,
de elvitette Edwint a Pokolba.
Edwin a Pokolban van?
Semmi közöm a történtekhez.
A könyvem valahogy riasztotta a démont.
Talán eleve kereste is.
Ha van rá esély, hogy Edwin tévedésből van a Pokolban,
vissza kell hoznod! Muszáj!
Technikailag lehetséges. De kívül esik a hatáskörömön.
Végtelen vagy és transzdimenzionális.
- Többször említetted. - Eléggé egyértelművé tetted.
Rendben, ti kis szörnyetegek!
Nem nagy ügy ajtót nyitni a Pokolra, de senki sem akar odamenni.
Rengeteg engedély és jóváhagyás kell hozzá.
Rendben, akkor nyiss ajtót, és én megyek érte.
Ha ott ragadunk, legalább tudod, hol vagyunk,
ha visszahozom, rendelkezhetsz felettünk.
Mindenki nyer.
Nem veszíthetek el még egy barátot. A Pokolról beszélünk.
Miért veszítenél el?
Nem tudsz átjutni a Poklon!
A Pokol nem csak Lucifer tüzes pusztasága.
Az csak a legalja.
Csak egy fiú vagy! Egész világok vannak...
Edwin sokat mesélt a Pokolról. És a legtöbb dolgot fel is írta.
Tudom, hova megyek, mert ő megtalálta a kiutat.
Visszafelé kell haladnom, nem?
Akkor én is jövök.
Nem, te nem jössz.
Miféle baromság ez?
Össze kell fognunk a végzet úrnője ellen!
A Pokol nem élőknek való. Onnan semmi se jön vissza élve.
Nem akarok érted aggódni, koncentrálnom...
Sose jártál a Pokolban! Ne játszd itt a szakértőt!
Amikor démon szállt meg, amikor majdnem leléptem a szikláról,
amikor hibáztam, és elveszett az erőm, ti segítettetek.
És most még erősebb vagyok, mint voltam.
Láttad, mit tettem Estherrel és az elementállal.
Edwin az én barátom is, akár tetszik neki, akár nem.
- Tudok segíteni. - És ha bajod esik?
És ha neked lesz bajod?
Crystal...
Nem.
Nem ücsöröghetek itt!
Ha nem mehetek, kitalálom, hogy segítsek.
Ez faszság! Mintha nem tudnék segíteni.
Képtelen vagy csendben maradni, igaz?
Szia, Jenny! Csak szólok a démonexemnek, hogy nyisson egy átjárót a Pokolba...
Istenem, ez őrültség!
Felejtsd el!
- Amelyik zaklatott? - Igen.
- Egyedül akarsz menni? - Igen.
Kurva kölyök!
Ennek a civakodásnak semmi értelme!
Senki sem megy a Pokolba!
- Edwin az... - Hiába segítenék,
nincs okod állni a szavadat, és a túlvilágra jönni velem.
Ha nem hiszel neki, akkor mássz bele a fejébe!
- Ezt csináltad a sziklán, nem? - Tessék?
Nem hazudna neked.
Nézz az elméjébe, és derítsd ki, bízhatsz-e benne!
Az ég szerelmére!
Hátra!
Ki van ott?
Mit akarsz?
Látsz engem?
Arra gondoltam, hogy egy lámpa jól jöhet.
Simán elolthatod, ha valamelyik fiú feljön.
- Láttad őket? - Igen.
Régen én is itt tanultam. Akkor is voltak, akik bántottak másokat.
Nyugodj meg!
Nem foglak bántani.
Kösz, haver!
Fázom.
Még sosem fáztam ennyire.
Csak nem tűnt helyesnek.
Hogy megverjék a srácot, mert pakisztáni.
Én meg félig indiai vagyok. Mitől lennék más?
Jó meglátás.
Amikor én éltem, még egy ország volt.
Igen.
Várj, mi?
- Jól vagy? - Igen. Csak válaszolj a kérdésemre!
- 1913-tól 1916-ig. - Hülyeség!
Mikor jártál ide valójában?
1913-tól 1916-ig.
Meghaltam, Charles.
Valójában oda mész, ahova csak szeretnél.
Megérintheted a dolgokat, csak nem érzed őket.
Ez hülyeség, de...
Hiányozna a csók.
Neked hiányzik?
Basszus, haver!
Ez csúcs! Miért nem esel át a padlón?
Temérdek úgynevezett szellemszabály van.
Nem untatlak velük.
Csak a padlót kérdeztem.
Mert úgy döntöttem, hogy nem esek át rajta. Boldog vagy?
„'Hiszel a szellemekben, Max?' – kérdezte Mr. Carlyle.”
„'Csak szellemek.' – válaszolta határozottan Carrados nyomozó.”
„Amikor beleavatkoznak az üzleti ügyekbe, ingatlanok értékcsökkenését...”
„...már nem hiszek benne.”
Nem tetszik?
A Carrados, the Blind Detective népszerű volt, amikor éltem.
Mivel láttál engem, tudtam, hogy már késő.
De én csak...
Nem akartalak megijeszteni.
Örülök, hogy nem mondtál semmit.
Más, mint képzeltem.
Halottnak lenni.
Nem vészes, nem?
Bár tovább lehettünk volna barátok.
Most eljön érted Halál. Menj vele, ha megérkezik!
Még nem állok készen, nem?
Még nem akarok máshova menni.
Nem maradhatnék inkább egy kicsit itt veled?
Akkor mindig menekülnél előle.
És nem vagyok társasági lény.
Most szöktem meg a Pokolból, és jöttem ide.
Elszoktam tőle, hogy nyitott legyek.
Tehát amikor jön a kék fény, te maradsz, én pedig megyek.
Én mindenkivel jól kijövök.
Klafa, hogy leléptél a Pokolból.
Durvának hangzik.
Szép teljesítmény!
Nem szokás az alapján dönteni, amit egy adott pillanatban érzünk.
Mindig így éltem.
Mitől lenne ez most más?
Úgy tűnik, rád tapadtam.
Tényleg feladtad a minden bizonnyal békés örökkévalóságot
a barátodért?
Miután láttad ezt, hadd kérdezzem meg: szerinted a Pokolban a helye?
Ezt nem én döntöm el.
Én mondom,
ő a legjobb ember, akit ismerek, és nem hagyom a Pokolban.
És úgy tűnik, nincs másik ajtó.
Nem osonhatunk el melletted kifelé.
Betartjuk az ígéretünket, veled megyünk.
De előbb
hadd hozzam vissza!
Nem kéne ezt tennem.
Nem segíthetek, ha ott ragadsz.
Nem is kértem, igaz?
Szükséged lesz pár dologra.
Rengeteg űrlapot kell kitöltenem, amikor visszamegyek.
Egy halom papírmunkám lesz.
Niko!
Tartsd szemmel, amíg...
- Oké? - Naná.
Pontosan hogy csináljam?
Magad miatt aggódj!
Ez az ajtó nem marad nyitva örökké.
Minden oké?
Nem akartalak megijeszteni.
Nem láttál egy brit kamasz fiút...
Hozzám beszélsz? Tudod, miért vagyok itt?
Miért vagyok itt?
Nem. Sajnálom! Nem tudom.
Kérlek! Ne! Kérlek, gyere vissza!
Miért vagyok itt?
NE CSENGESS!
A LEGFINOMABB CUPCAKE-EK
TORKOSSÁG – BUJASÁG
Rossz Út – FÖSVÉNYSÉG Minden Túl Nehéz
Vissza a Babaházba. Nem.
KIJÁRAT
ÜDV A BABAHÁZBAN!
Edwin?
Simon!
Nem vagy igazi. Ez is csak trükk.
- Hagyd abba! - Nem tudom.
Simon, én vagyok az, Edwin.
Kérlek, maradj csendben!
Végig itt voltál?
Mennyi az a „végig”?
Egy évszázadon át.
Semmi gond.
Az igazgató azt mondta, elmehetek, ha mindet kitépem.
- Csendben maradnál? - Nem.
Várj!
- Ez a büntetésed? - Mi?
Feláldoztál egy démonnak, aki elcserélt egy másik démonnal,
aki egy még rosszabbnak adott!
Ez a büntetésed! Egy örökkévalónyi tépkedés!
Nem tudtam.
Tréfa volt. Csak rád akartam ijeszteni.
Helyes, hogy ide kerültél azért, amit tettél.
Akarod tudni, min mentem itt keresztül minden nap, újra és újra?
A tükörképem.
Mi a fene?
Mi ez a hely?
Démon vagy?
Nem démon.
Egy másik szellem?
Valamiféle jelenség?
Nincs itt a könyvem...
Sok könyv van odabent.
De nem az enyémek.
Mi vagyok én?
A válaszok száma Végtelen, Edwin Payne.
Szép név.
„Payne.”
Én...
- Miért vagy itt? - Te vagy itt.
Én mindenhol vagyok.
Most az én birodalmamban vagy, ahonnan mindezt látom.
Csak ki kell menned azon az ajtón, amelyen bejöttél.
Nézz rá!
Tépdesi a lapokat abból az ostoba könyvből
csaknem 40 000 napja, éjjel-nappal.
És minden másodperce
egy apró, örök fájdalom,
vér
és szenvedés.
Hát nem szép?
Nem érzed az ízét?
Te...
Kétségbeesés vagyok.
És te...
nem tartozol ide.
Menj a gyilkosodhoz!
Figyeltelek.
Kezdtél dühös lenni.
Kezdett eluralkodni rajtad a káröröm.
Menj, csináld!
Nem, én...
Ne aggódj!
Már barátok vagyunk.
Nem érzek kárörömöt.
Nincs igazad.
Hívlak, ha szükségem lesz rád.
Nem vette észre...
Simon!
Nem kárörvendeni jöttem. Sosem tennék ilyet. Tudod?
Emlékszel a kék sapkádra?
Emlékszem, hogy lekaptad rólam.
Jól állt neked az a sapka.
De amikor megpróbáltam elmondani, elmentél.
Sosem beszéltél velem.
Nagyon zavart a gondolat, hogy...
Hasonlítottunk.
Simon!
Zavarban voltam...
a társaságodban.
- Nem tudtam... - Szerinted kínzást érdemlünk?
Amiért ilyenek vagyunk?
Hallgass rám!
Nem.
És bár nehéz elhinnem, hogy sajnálom, de így van.
Sajnálom!
Mindkettőnk miatt.
Én is.
Megint elmegyek innen. Gyere velem!
Őszintén bocsánatot kérek!
Azért, amit tettem. Nem tudtam.
Azt hiszem, ezt érdemlem.
Simon, ha ostorozod magad, minden hely Pokollá változik.
Az igazgató dühös lesz.
Simon!
Gyere velem!
Sok szerencsét!
Tudtad, ha valaki növő hold idején hal...
Niko, ugye?
Látom, hogy izgulsz.
És tudom, hogy az élő emberek
szeretnek csevegni, amikor idegesek,
de én nem vagyok élő ember.
Csak aggódom a barátaim miatt.
És sok kérdésem van.
Azt látom.
Apám telihold előtt halt meg. Hova került?
Kérlek, mondd el, hol van most!
Én a Talált Lelkek Osztályát vezetem.
Mi csak tévelygő halott gyerekekkel foglalkozunk.
Miért csinálom ezt?
Miért tartom nyitva az ajtót merő kedvességből?
Más dolgom is lenne, tudod?
Úgy tűnik, nagyon szomorú munkád van.
Nem mindenki foglalkozhat azzal, amit a legjobban szeret.
És ez mindenkire igaz.
David?
Tudom, hogy itt vagy. Rothadó halszag van.
- David! - Mi a fasz?
Basszus! Jenny!
- Nem kéne itt lenned. - Neked nem kéne!
Crystal, törődöm veled.
A biztonságoddal.
A halott amerikai kisvárosoknak ez a példája a legrosszabb hely
a bántalmazó, valószínűleg veszélyes exeddel való találkozásra.
Régóta nem vettem részt édes hármasban,
de olyan, mint a bringázás.
- Jenny, várj kint! - Nem.
Nem tudom, mit akarsz bizonyítani, de tudom, hogy félsz.
Csak várj itt, oké?
Most, hogy már nem kellesz, idejössz.
A kétségbeesés, az...
Visszakaptad az erődet.
Oké!
Lehet, hogy én is máshogy állok hozzá!
Legyek megint isten?
Merüljek el benned?
Soha többé!
Nyiss nekem egy átjárót a Pokolba!
Teljesen kizárt! Mi a fenéért akarod egyáltalán?
David, erősebb lettem.
Ne akard, hogy kényszerítselek!
Azta! Fenyegetsz.
Ne szórakozz már!
A barátaimnak akarok segíteni.
Te vagy az egyetlen kerülőút a Pokolba.
- Azt hittem, sokkal erősebb vagy. - Az vagyok.
Nem az a szomorú, magányos lány, akit szeretnél.
Nem kellesz. Vannak barátaim, akik törődnek velem.
Már nem félek tőled!
Hé, lépj hátrébb, kölyök!
Jenny, megoldom. Légyszi!
Van, aki törődik veled?
Ne csináld!
Ha hajlandó vagy bántani a barátodat, akkor megnyitom az átjárót.
Ez csak ránk tartozik. Bátor dolog elbújni Jennyben!
Ne! Azt hiszed, olyan fontos nekem, hogy bátor legyek?
Mit gondolsz majd, ha feldarabollak?
Egy nyár végi séta
Összecsapnak a hullámok Bébi, ne nézz hátra...
Nagyon vicces, Crystal! Tanultál pár apró, új trükköt?
Azt hiszem, igen.
Ez a hely...
Ez az én helyem.
Sosem volt a tiéd.
Hagyd el Jenny testét, és engedj be a Pokolba!
Ha nem teszed, akkor mi hasznom belőled?
Sose akartam jó lenni hozzád.
Szép próbálkozás.
Lehet, hogy ez a te elméd, de elég otthonosan mozgok benne.
Kör a homokban
Hideg szél, érkezik a dagály
Pengeéles sós levegő...
Nem tudok átjárót nyitni, te hülye kurva!
Szerinted nem mentem volna vissza?
A fenébe!
Örülök, hogy újra a régi vagy.
Bántod az embereket, és élvezed a fémes ízt a szádban,
amikor fájdalmat okozol nekik.
Ja, bocs, erre már biztos nem is emlékszel.
Oké.
Nem segíthetsz nekem a Pokolba jutni, de egy dolgot azért rendbe hozhatunk.
Nem őrzöd többé az ellopott emlékeimet!
Itt a szívem, csak tiéd...
Ezek az enyémek!
Ez a te nagy pillanatod? Tényleg?
Azt hiszed, tetszik majd, amit látni fogsz?
Ősi démon vagyok! Nem ölhetsz meg!
Nem érdekel, milyen hatalmasnak gondolod magad.
Ezután örökké vadászni fogok rád!
Hiba volt felfedni a terved.
Nem kell, hogy megöljelek, David.
Elég, ha...
eltemetlek.
Azt is tudom, hogy hova.
Mit csináltál? Hol vagyunk?
Nocsak, mit hoztál magaddal.
És milyen pimasz!
Adok egy kis időt átgondolni, hogy akarsz levadászni.
Várj, Crystal!
Talán megnyithatom az átjárót, oké?
Lehet, hogy csak szórakoztam veled.
Hazudsz. Tudom.
Látom a koromsötét szemedben.
Basszus! Jó. Megvannak az emlékeid.
Csak vigyél vissza a koripályára,
és eltűnök! Békén hagylak.
Még mindig hazudsz!
Nem!
Nem.
Látod, mire vagy képes?
Mit csináltam...
Egyáltalán?
Ne aggódj, van időd rájönni!
De örökre nem lehet itt eltemetve ez a démon.
Tönkreteszi a fát.
Hé!
Mi a fasz volt ez?
Jogos kérdés.
Gyere!
Ez egy hosszú történet.
Inkább menjünk, jó?
Oké.
Helló?
Hol vagyok?
Elég felkavaró, nem?
De a bosszút ejtettem egy teljesen új és szörnyű tervért.
Azt mondanám, borzasztó.
Szerintem csak szörnyű. Felesleges túlozni.
A végén még rosszul fogom érezni magam.
Miért akarod ezt megépíteni?
Emlékszel a halott fiúkra és a barátnőjükre?
Egy nagyon érdekes pletykát hallottam.
Egyikük túlélte a Poklot.
Elárulok egy kis titkot.
Ez az eszköz begyűjti a szellemek fájdalmát, és a lehető...
legfinomabb, legnyersebb
varázserővé alakítja.
A legtöbb szellem egyszerűen eltűnik.
De ez megjárta a Poklot,
így szerintem képes lesz végigszenvedni.
Nem kellene...
Szóval fogom a vigyorit,
bezárom a konyhámba, amíg eszét nem veszti,
a pokolszökevényt meg rárakom erre a készülékre,
és a gyötrelme temérdek új energiával tölt fel, mint egy akkumulátor.
És ezzel az erővel
irányítom majd ezt az istenverte várost.
És imádhatnak engem,
ahogy már évszázadok óta tenniük kéne.
Mi lesz a lánnyal?
Egy hatalmas kígyót is kell etetnem.
Nem.
Nem adok el neked semmit, nem segítek ebben!
Nem érdemlem meg, hogy isten legyek?
Miután végighallgattam a fecsegésedet?
Azt hiszed, te vagy az egyetlen, akivel valaha is kicsesztek?
Nem te vagy.
Kurvára megérdemlem ezt!
Mick!
Nem akarok többé gyerekeket lopkodni az éj leple alatt.
Fényes nappal akarom elvinni őket, ha úgy tetszik. Nagy kérés?
Egyszerűen nem tudok segíteni.
Nem fogok.
Francba!
Akkor nekem kell begyűjtenem mindent,
és az örökké fog tartani.
Csak alkalmazottak léphetnek be.
Mick, szerintem kérdezd meg magadtól,
hogy akarsz-e rozmár lenni egy férfi testében,
és még pár dologgal, amit megbántál?
Vagy inkább haleledel akarsz lenni?
Ez hiba volt.
Óriási hiba.
Szeretem a munkám.
Jó vagyok benne.
És most kockára tettem két fiúért,
mert egy boldog ember egy halban adott egy gyűrűt.
Tudtad, hogy visszatérhetünk a halál után?
Igen.
És mi az, hogy tudtam-e? Az az én rohadt könyvem!
- Baj lesz belőle, ha olvasgatod. - Apám visszajöhet?
Élőhalottnak hívják őket.
Azt hiszem, a ti kultúrátokban ők az úgynevezett zombik.
Nem akarnád úgy visszakapni.
A halban lévő ember zombi volt?
Őszintén szólva nem tudom, mi volt.
De emlékeztetsz rá.
És tetszett neked, mi?
Nem.
Edwin.
Edwin?
Charles?
Te vagy az?
Haver, én...
Edwin!
Nagyon-nagyon csendben kell lenned!
Charles, mit keresel itt?
Jöttelek megmenteni.
Valakinek muszáj.
Hová tűnt az a sok vér? Csupa vér voltál.
Az eggyel korábbi énem.
Mi...
Ez szörnyű. Tudom, hogy szörnyű.
De csendben kell lennünk!
Menekülök, és elkap.
Széttép és megcsócsál.
Aztán kezdődik elölről.
Újra és újra.
Évtizedekig.
Újra és újra.
Hé! Tűnjünk el innen!
Amint futni kezdek, üldözni fog.
Nem szökhetek meg előle.
Nem tudok.
De most itt vagyok.
Így...
Jöhet a jó öreg elterelősdi!
Menj át! Mindjárt megyek utánad. Menj!
- Honnan jöttek ezek? - Gyere!
Ez a borzalom eddig nem volt itt.
Meg kell tapasztalnod a Poklot, hogy ezt lásd.
Charles!
Szállj le róla! Gyere!
Gyerünk!
Menj!
Semmit sem tehetünk értük.
Mi van a csengővel?
Ne, az fáj nekik!
Menjünk!
Gyere, Charles!
Mindjárt kiérünk! Célegyenes!
Gyere! Mindjárt vége.
Másfelé kell jönnie, szóval...
Csak egy pillanat!
El se hiszem, hogy az egész létezésedet kockáztatva
eljöttél értem a borzalmak közé.
Ez hihetetlenül nagy ostobaság!
Bocs! Érted bárhova elmennék.
Várj, Charles!
Charles, én...
Nem haragszom. Én...
Én...
Valamit nem mondtam el neked.
És mivel lehet, hogy többé már nem mondhatom el...
Bármit mondhatsz, amit csak akarsz,
ha közben megyünk tovább.
Szeretlek!
Szuper. Én is szeretlek. Mehetünk?
Nem barátként szeretlek, attól tartok.
Szerelmes vagyok beléd.
Nem kell ugyanígy érezned.
Csak tudnod kell.
Értem.
Ez olyan pillanat, mint az Orpheusz és Eurüdikében?
Remélem, hogy nem. Az egy tragikus történet.
Oké. Nem olvastam végig.
Én nagyon komolyan beszélek, ha ez nem lenne nyilvánvaló.
Figyelj rám!
Edwin Payne, te vagy a legjobb barátom.
Ez sosem fog változni.
Számomra te vagy a legfontosabb személy a világon.
Azt ugyan nem igazán mondhatom,
hogy viszontszeretlek,
de senki másért,
senkiért
nem mennék el a Pokolba.
És előttünk...
Szó szerint ott az örökkévaló, hogy kitaláljuk, mit jelent a többi.
Ha kijutunk innen.
Oké?
Futás!
Siessetek!
- Sietünk! - Megyünk, amilyen gyorsan csak tudunk!
Gyerünk! Gyertek!
Úristen! Még halottak vagytok, és nem ragadtatok örökre a Pokolban!
Nem akartam megszólalni,
de féltem, hogy ez az őrült terv nem működik.
Szólok Crystalnak.
Hála az égnek!
Lenyűgöző teljesítmény, fiúk.
Szóval hol tartottunk?
Crystal, a fiúk visszatértek.
A fiúk visszatértek a Pokolból!
- Mármint... - Niko!
Azt mondtad, hogy valaki visszatért a Pokolból?
Nem, azt mondtam: „Pokoli jó.”
Mindegy. Fontosabb dolgokon agyalok.
Igen. Oké, rendben. Mindjárt jövök.
Nagyon hamar.
Jézusom!
Nézd! Látod, visszatértek!
Épségben vagy!
Ha ezzel megvagyunk, akkor az üzlet az üzlet!
Irány a Talált Lelkek Osztálya, utánajárunk mindennek,
rendbe tesszük ezt a kis galibát!
Ha el akartok búcsúzni, kaptok úgy 30 másodpercet.
Nem vagyok igazságtalan.
Charles, mit ért azon, hogy „az üzlet az üzlet”?
Csak így mehettem utánad a Pokolba.
Sajnálom.
Gondoltam, kifelé majd kitalálunk valamit, de...
De nehéz tervezni, ha egy babafejekből álló óriáspók üldöz.
Ne!
Bocsi!
Mitől vagytok így leszedálva?
Ingyen Xanaxot osztogattak?
- Nem mehettek vele! - Attól tartok, mennünk kell.
Hülyeség! A jó nyomozó mindent megtesz, hogy lezárja az ügyet.
Mindketten mondtátok.
Elnézést! Van egy kérdésem.
Folyton ezt csinálta, amíg távol voltatok.
Mennyi kérdés!
Kérdezz, ha muszáj!
Köszönöm.
Oké.
A 179. oldal 14. bekezdésének második cikkelye szerint
van egy záradék, ami kimondja,
ha a szellemeket a Földön gyűjtöd be,
miután egy másik síkra utaztak,
akkor be kell nyújtanod valami LS 53-9-es űrlapot,
hogy az említett szellemeket újra eltávolíthasd a halandó síkról.
A Pokol nem számít másik síknak?
És nem kell benyújtanod ezt az űrlapot az eltávolításukhoz?
Én...
Ezt meg kell beszélnem a felettesemmel.
Őszintén,
ezt kapom azért, mert segítőkész vagyok?
Ezt kapom azért, mert nyitott vagyok?
Ne menjetek messzire!
Mi volt ez?
- Niko, ez csodálatos volt! - Köszi!
Nem én vagyok a legbátrabb,
de kiváló szövegértési készséggel rendelkezem.
Tudtátok, hogy léteznek zombik?
Fura az élet, mi?
A halál fura.
Akárhogy is, mindketten itt vagyunk.
Charles?
Sajnálom, ha a vallomásom okozott valamiféle...
Nem.
El kéne tűnnünk a városból, mielőtt a Nővér visszajön.
Jó lesz újra Londonban.
A karkötő eltűnt.
Részemről mehetünk.
Hogy van Jenny?
Pihen, de nem túl boldog.
Ki kell találnom, hogy mit mondjak neki.
A „rossz lázálom” kevés,
de a „démoni megszállás” tetszik neki a legkevésbé.
Butaság volt nélkülünk szembeszállni Daviddel.
Hatalmas őrültség volt.
A barátomat a Pokolba hurcolták, és meg kellett próbálnom megmenteni.
Igen.
- Jó... - De nem jutottam el a Pokolba.
Nem voltam túl nagy segítség.
Ettől még hatalmas diadal.
Pontosan hova tüntetted?
Még én sem értem teljesen.
De egyelőre eltűnt.
És igen,
jól vagyok.
Jó.
És itt van a lényeg.
Az emlékeim.
Mihez kezdesz velük?
A KILÁTÁSOK NEM TÚL JÓK
FOLYTATJUK...
A feliratot fordította: Keresztes Andrea