Tidligere på Dead Boy Detectives...
Ta grundige notater. Du kan tenke deg ut av en knipe.
Jeg vil holde David unna.
Jeg tror kreftene mine er borte.
Relasjoner var ikke enkle for meg da jeg levde.
Det er noen følelser.
Jeg har følelser for deg og.
Det var ikke deg jeg mente.
Han lokker deg i en felle!
Du er en kråke!
Hvis dere bare kunne bli fortært...
Kvinnene i familien vår er sjeldne.
Vi har en delt styrke.
Kan jeg få tilbake kreftene?
La oss dra til det etterlivet vi så klokelig har fått tildelt.
Han havnet i helvete på grunn av en teknikalitet.
La oss skremme den lille dusten.
Jeg ble ofret av medelever som ikke visste hva de gjorde.
En teknikalitet?
Charles!
Edwin!
Jeg skal kverke den fordømte pusekatten.
DØDE KATTER BITER IKKE
Så det skar seg med den lille spøkelseskjæresten din.
Hva vil du, Esther?
Jeg er fryktelig opptatt med livslede.
Au.
Ble du opprørt, eller er dette sexy kvelning?
De døde guttene forstyrret slangematingen, var respektløse,
og de slapp unna hevnen min,
og alt var forgjeves.
Herregud.
Herregud. For en kattepine.
Du er så irriterende.
"Jeg må være ung. Jeg vil være pen.
Jeg vil hevne meg på alle hele tiden."
Hva faen gjør du her?
Jeg vet at du røpet Monty. Jævla tyster.
- Herregud. - Jeg hadde overraskelsesmomentet.
Monty, Monty, Monty!
Den lille kråka fikk følelser, og du klandrer meg.
Det kan du vedde på.
Du trodde sopp kunne ta de gjenferdene.
Det er så søtt.
Edwin har opplevd mer smerte enn du eller jeg kan forestille oss.
Hva mener du med det?
Han overlevde helvete.
Og når han unnslipper igjen, venter jeg på ham.
Jeg er så romantisk. Jeg hater det.
Det var interessant.
Jeg tror jeg har en ny plan.
Det driter jeg i, ok? Audiensen er slutt. Ha det.
Hva om jeg tar ut innestengt aggresjon på deg?
Til info, rynkefjes:
Magi virker ikke på meg.
Vet det, men det er mer enn én måte
- å flå en katt på. - Flå en katt.
- Hater den vitsen. - Vet det.
Det var mitt tredje liv. Jeg har bare ni.
Kan du pelle deg vekk?
Du vet, de fleste gjenferd...
Faen!
Hvis du påfører dem smerte, går de i oppløsning.
Det er nytteløst.
Men et plaget gjenferd som har unnsluppet helvete...
Tenk deg hvilke lidelser han kan holde ut.
Og det er...
...fascinerende.
Han kan ikke gjøre deg ung.
Nei, men han kan gi meg krefter.
Nok til å gi denne byen det den fortjener.
Hold labbene unna ham.
Vær snill pus og hold deg unna.
Ellers må jeg drepe deg igjen.
Og igjen.
Hva i helvete var det?
En demon fra helvete.
Fra et midtre nivå, tror jeg.
Skrekkelig.
Du sa du ville ordne det og ikke sende ham tilbake ennå.
Herregud. Lever du?
Gammelt nytt. Prøv å følge med.
La være! Gammelt nytt?
Det nye er at hun løy for oss
om å gi oss en sjanse,
men fikk Edwin dratt til helvete.
Er Edwin i helvete?
Jeg hadde ikke noe med dette å gjøre.
Noe i brevet må ha varslet demonen.
Kanskje den allerede lette etter ham.
Hvis du tror det kan være en feil at Edwin er i helvete,
må du hente ham ut.
Teknisk sett, ja. Men det er ikke mitt felt.
Du sa du var et transdimensjonelt vesen.
- Flere ganger. - Du har påpekt det ofte.
Ja vel, greit.
Det er lett å åpne en dør til helvete, men ingen vil dra dit.
Alle tillatelser og godkjennelser jeg må skaffe.
Åpne en dør, så drar jeg.
Da sitter vi fast i helvete, og du vet hvor vi er,
eller jeg bringer ham tilbake, og vi er dine.
Det er vinn-vinn.
Å miste flere venner til helvete er ikke en god plan.
Hvem blir borte?
Du klarer ikke å finne fram i helvete.
Det er mer enn Lucifers brennende ødemark.
Det er bare helt nederst.
Du er bare en gutt. Og det er hele verdener...
Edwin har fortalt mye om helvete. Og han skrev ned det meste.
Jeg vet hvor jeg skal gå, fordi han fant veien ut.
Jeg må jobbe meg bakover.
Da blir jeg også med.
Nei, det gjør du ikke.
Hva er det for noe tull?
Vi må ha felles front mot henne.
Ingenting kommer levende tilbake derfra.
Jeg kan ikke være bekymret for deg...
Du har aldri vært i helvete. Du er ikke ekspert.
Da jeg var besatt, da jeg nesten hoppet utfor et stup,
da jeg mistet kreftene mine, hjalp dere meg.
Og nå har jeg fått dem tilbake.
Se hva jeg gjorde mot Esther og skogsånden.
Edwin er min venn også, enten han liker det eller ikke.
- Jeg kan hjelpe. - Hva om det skjer noe med deg?
Hva om det skjer noe med deg?
Crystal...
Nei.
Jeg kan ikke sitte og vente.
Om du nekter, finner jeg min egen måte å hjelpe på.
Jævla tull. Som om jeg ikke kan hjelpe.
Å være stille er aldri aktuelt for deg, hva?
Hei, Jenny. Jeg skal få demoneksen min til å åpne en portal til helvete...
Det er galskap.
Bare glem det.
- Den voldelige eksen? - Ja.
- Burde du dra alene? - Ja.
Jævla unge.
All kranglingen er meningsløs.
Ingen her skal til helvete.
- Edwin... - Og hvis jeg hjelper,
er det ingen grunn til å tro at dere holder ord og blir med meg.
Hvis du ikke tror han holder ord, se i hodet hans med magi.
- Som ved stupet, ikke sant? - Unnskyld meg?
Han vil ikke lyve for deg.
Kan du ikke bare se i hodet hans om du kan stole på ham?
For himmelens skyld.
Vekk!
Hvem er det?
Hva vil du?
Kan du se meg?
Jeg tenkte denne lykten kunne hjelpe.
Du kan slukke den hvis noen av de guttene kommer hit.
- Så du dem? - Ja.
Jeg gikk på skole her for lenge siden. Vi hadde også bøller.
Vær sikker.
Jeg skal ikke gjøre deg noe.
Takk.
Jeg fryser.
Aldri vært så kald før.
Det virket ikke riktig.
La gutten bli ertet fordi han er fra Pakistan.
Jeg er halvt indisk. Hvorfor er jeg så annerledes?
Godt poeng.
De var samme land da jeg levde.
Akkurat.
Vent. Hva?
- Går det bra? - Ja. Bare svar på spørsmålet.
- 1913 til 1916. - Tull.
Seriøst, når gikk du på skole her?
1913 til 1916.
Jeg er død, Charles.
Du kan flytte deg rundt som du vil.
Du kan ta på ting, bare ikke føle dem.
Det er teit, men...
Jeg ville savnet kyssing.
Savner du kyssing?
Du tuller.
Hvorfor går du ikke gjennom gulvet?
Det er mange regler for gjenferd.
Jeg vil ikke bry deg med dem.
Jeg spurte bare om gulvet.
Fordi jeg velger å ikke gjøre det. Fornøyd?
"'Tror du på spøkelser, Max?' spurte Mr. Carlyle."
"'Bare som spøkelser', svarte betjent Carrados bestemt.
Når de blander seg i forretningsspørsmål, senker eiendomsverdien..."
...tror jeg ikke lenger."
Liker du den ikke?
Carrados, the Blind Detective begynte å bli populær i min tid.
Da du kunne se meg, visste jeg det var for sent.
Men jeg...
Jeg ville ikke skremme deg.
Jeg er glad du ikke sa noe.
Det er ikke som jeg trodde.
Å være død.
Det føles ok, ikke sant?
Jeg skulle ønske vi kunne være venner lenger.
Nå kommer Døden til deg. Bli med henne.
Jeg er ikke klar.
Jeg vil ikke dra et annet sted ennå.
Hva om jeg blir her med deg en stund til?
Da må du alltid flykte fra henne.
Og jeg er ikke flink med folk.
Og jeg har nettopp rømt fra helvete.
Så jeg er ute av trening.
Så når det blå lyset kommer, skal du bli og jeg dra.
Jeg er flink med folk.
Jeg er glad du kom deg ut av helvete.
Det høres hardt ut.
Bra gjort.
Du kan ikke ta beslutninger basert på hva du føler i øyeblikket.
Jeg levde livet mitt sånn.
Dette virker ikke så annerledes.
Du blir visst ikke kvitt meg.
Ga du virkelig avkall på en fredelig evighet
for vennen din?
Etter å ha sett det, synes du det er en person som hører hjemme i helvete?
Det er ikke opp til meg.
Jeg sier deg
at Edwin er den beste jeg kjenner. Jeg lar ham ikke bli der.
Det er ikke flere dører.
Så vi kan ikke snike oss forbi deg.
Vi skal holde løftet om å bli med deg.
Men først,
la meg hente ham.
Jeg burde ikke.
Jeg kan ikke hjelpe deg der.
Det har jeg ikke bedt om.
Du trenger proviant.
Jeg må fylle ut så mange skjemaer når jeg er tilbake.
Et fjell av papirarbeid for meg.
Niko.
Hold øye med henne, til...
- Ja? - Så klart.
Hvordan gjør jeg det?
Tenk på deg selv.
Porten er ikke åpen for alltid.
Går det bra?
Jeg mente ikke å skremme deg.
Har du sett en britisk tenåring...
Snakker du til meg? Vet du hvorfor jeg er her?
Vet du det?
Nei. Beklager.
Nei. Vær så snill. Kom tilbake.
Hvorfor er jeg her?
LIMBUS
IKKE RING
DE BESTE CUPCAKENE
FRÅTSERI - UTUKT
FEIL VEI - GRÅDIGHET ALT ER FOR TUNGT
TILBAKE TIL DUKKEHUSET. NEI.
VELKOMMEN TIL DUKKEHUSET
Edwin?
Simon.
Du er ikke ekte. Du er et triks.
- Du må slutte. - Jeg kan ikke.
Simon, det er meg. Edwin.
Du må være stille.
Har du vært her hele tiden?
Hvor lenge er det?
Over hundre år.
Det går bra.
Rektor sa at jeg kan gå når jeg har revet ut alle sidene.
- Kan du være stille? - Nei.
Vent.
- Er dette straffen din? - Hva?
Du ofret meg til en demon, som byttet meg med en annen demon,
som byttet meg med noe verre.
Dette er straffen din. En evighet med papirkutt!
Jeg visste det ikke.
Det var en spøk. Bare for å skremme deg.
Du fortjener å være her.
Vil du vite hva jeg gikk gjennom her, om og om igjen?
Speilbildet mitt.
Hva i svarte?
Hva er dette stedet?
Er du en demon?
Ikke en demon.
Et gjenferd?
Et slags fenomen?
Har ikke boken min.
Mange bøker der.
Men de er ikke mine.
Hva er jeg?
Svarene er uendelige, Edwin Payne.
Fint navn.
"Payne."
Jeg er...
- Hvorfor er du her? - Du er her.
Jeg er overalt.
Du er i mitt rike nå, der jeg ser alt.
Men du kan bare dra gjennom den døren du kom inn.
Se på ham.
Han har revet ut sider fra den tåpelige boken
i nesten 40 000 døgn.
Og hvert sekund
er en liten, evig smerte,
og blod,
og lidelse.
Er det ikke vakkert?
Kan du ikke smake det?
Du er...
Jeg er Fortvilelse.
Og du...
...hører ikke til her.
Gå til morderen din.
Jeg så på.
Du ble sint.
I ferd med å hovere.
Gjør det.
Nei. Jeg...
Ingen fare.
Vi er venner nå.
Jeg skulle ikke hovere.
Det er galt.
Jeg ringer hvis jeg trenger deg.
Han visste ikke...
Simon.
Jeg kom ikke for å hovere. Det vet du vel?
Husker du den blå lua di?
Jeg husker at du tok den.
Du kledde den.
Men da jeg prøvde å si det, gikk du.
Du snakket aldri med meg.
Jeg ble så flau fordi jeg trodde at...
At vi var like.
Simon.
Jeg var nervøs...
...rundt deg.
- Jeg visste ikke... - Må det være tortur?
Å være som oss?
Hør på meg.
Nei, det må det ikke.
Og selv jeg knapt kan tro det, er jeg lei for det.
Jeg er lei for det.
For oss begge.
Jeg også.
Jeg skal ut herfra igjen. Bli med meg.
Jeg er så lei for alt sammen.
For det jeg gjorde. Jeg visste det ikke.
Jeg tror jeg fortjener dette.
Hvis du straffer deg selv, blir ethvert sted helvete.
Rektor blir sint.
Simon.
Bli med meg.
Lykke til.
Visste du at om noen dør ved tiltakende måne...
Niko, ikke sant?
Jeg ser du er nervøs.
Selv om jeg vet at levende mennesker
pleier å småprate når de er engstelige,
er jeg ikke et levende menneske.
Jeg er bare redd for vennene mine.
Og jeg har mange spørsmål.
Åpenbart.
Månen var nesten full da faren min døde. Hvor havnet han da?
Kan du si meg hvor faren min er nå?
Jeg leder hittegodsavdelingen.
Vi jobber bare med døde barn på avveie.
Hva er det jeg gjør?
Hvorfor holder jeg porten oppe for disse guttene?
Jeg har annen jobb som venter.
Det høres ut som du har en veldig trist jobb.
Ikke alle får gjøre yndlingstingen sin hele tiden.
Det er sant samme hvem du er.
David?
Jeg vet du er her. Det lukter råtten fisk.
- David. - Hva faen?
Herregud. Jenny.
- Du burde ikke være her. - Takk det samme.
Jeg bryr meg om deg.
Om din sikkerhet.
Og dette eksemplet på småby-Amerikas død
er feil sted å møte en voldelig, kanskje farlig eks.
Det er en stund siden min forrige trekant,
men det er som å sykle.
- Jenny, vent utenfor. - Nei.
Jeg vet ikke hva du vil bevise, men jeg vet du er redd.
Bare vent her, ok?
Nå som jeg ikke vil ha deg mer, er du her.
Desperasjon, det er...
Du fikk tilbake kreftene.
Ok!
Kanskje jeg ombestemmer meg nå.
Får jeg bli en gud igjen?
Komme inn i deg igjen?
Aldri mer.
Du må åpne en portal til helvete.
Glem det. Hvorfor vil du det?
David, jeg er sterkere nå.
Ikke tving meg til å tvinge deg.
Jøss! En trussel.
Kutt ut.
Jeg vil bare hjelpe vennene mine.
Du var den eneste andre veien til helvete.
- Jeg trodde du var mye sterkere. - Det er jeg.
Jeg er ikke den triste, ensomme jenta du vil ha.
Hun som trenger deg. Jeg har venner som er glad i meg.
Du skremmer meg ikke lenger.
Gi henne litt rom.
Jeg fikser dette. Vær så snill?
Folk som er glad i deg?
Slipp!
Hvis du skader vennen din, åpner jeg døren.
Dette er mellom oss. Kjempemodig å gjemme deg i Jenny.
Å nei! Det er så viktig for meg at du synes jeg er modig.
Tro hva du vil synes når jeg skjærer deg opp!
Går gjennom sommerens slutt
Bølger slår, ikke se deg tilbake...
Veldig morsomt, Crystal. Lært noen nye triks?
Jeg har visst det.
Dette stedet...
Dette er mitt sted.
Det var aldri ditt.
Forlat Jenny og slipp meg inn i helvete.
Hvis du ikke gjør det, hvilken nytte har jeg av deg?
Jeg ville aldri være god.
Godt forsøk.
Dette er kanskje ditt sinn, men jeg er faktisk godt kjent her.
Sirkel i sanden
Kald vind og tidevann
Skjelver i den salte luften
Jeg kan ikke åpne en dør til helvete.
Tror du ikke jeg ville dratt tilbake?
Svarte.
Det er fint å se ditt gamle jeg.
Skader folk og nyter kobbersmaken i munnen
når du påfører stor smerte.
Beklager, du husker sikkert ikke det.
Ok.
Du kan ikke hjelpe meg, men vi kan fikse én ting.
Slutt på å bruke mine stjålne minner mot meg.
Og du gjør hjertet komplett
Disse er mine.
Er dette din store stund? Virkelig?
Vil du like det du finner?
Jeg er en urgammel demon! Du kan ikke drepe meg!
Jeg blåser i hvor mektig du tror du er.
Jeg skal aldri slutte å jakte på deg.
Ikke smart å røpe planen din.
Jeg trenger ikke å drepe deg, David.
Jeg kan bare...
...begrave deg.
Og jeg vet det perfekte stedet.
Hva faen gjorde du? Hvor er vi?
Se hva du tok med deg.
For et språk.
Jeg skal gi deg tid til å tenke på planen om å jakte på meg.
Vent, Crystal.
Kanskje jeg kan åpne en port for deg.
Kanskje jeg bare køddet med deg.
Du lyver. Jeg forstår det nå.
Jeg ser det i de svarte øynene.
Faen! Greit. Du fikk tilbake minnene.
Få meg tilbake til rulleskøytebanen,
så forsvinner jeg. Du får være i fred.
Lyver fortsatt.
Nei, nei!
Nei.
Bare se hva du kan gjøre.
Hva...
Hva gjorde jeg?
Ikke vær redd, du har tid til å finne ut av det.
Men du kan ikke la den demonen være begravd her for alltid.
Ikke bra for treet.
Hei.
Hva faen var det?
Godt spørsmål.
Kom.
Det er en lang historie.
La oss bare dra herfra.
Ok.
Hallo?
Hvor er jeg?
Foruroligende, ikke sant?
Jeg har gått videre fra den gamle hevnen til en helt ny og fæl plan.
Skrekkelig, vil jeg si.
Jeg kalte den nettopp fæl. La oss ikke overdrive.
Du gir meg dårlig samvittighet.
Esther, hvorfor vil du bygge den?
Husker du de døde guttene og venninnen deres?
Jeg har hørt noe svært interessant.
En av dem overlevde helvete.
Skal si deg en liten hemmelighet.
Denne tar et gjenferds smerte og gjør det om til den...
...herligste, råeste,
magiske kraft.
De fleste gjenferd bare svinner hen.
Men denne her har vært gjennom helvete,
så jeg tror han vil holde det ut.
Du burde ikke...
Så jeg skal ta den smilende,
låse ham inne til han blir gal,
så skal jeg ta han som var i helvete, sette ham i denne,
og smerten hans vil gi meg masse ny kraft, som et batteri.
Og jeg skal ta den kraften
og få kontroll over denne fordømte byen.
Og de kan tilbe meg
slik de burde ha gjort i århundrer.
Hva med jenta?
Jeg har fortsatt en diger slange å mate.
Nei.
Jeg kan ikke selge deg noe som hjelper deg med det.
Fortjener jeg ikke å være en gud?
Etter å ha hørt deg bable i vei?
Tror du at du er den eneste som har blitt lurt?
Det er du ikke.
Jeg fortjener det, for faen!
Mick.
Jeg har fått nok av å bortføre barn i smug.
Jeg vil ta dem helt åpenlyst når jeg føler for det. Er det for mye?
Jeg kan bare ikke hjelpe deg.
Jeg nekter.
Søren.
Jeg må visst skaffe meg alt sammen selv,
og det vil ta en evighet.
Kun for ansatte.
Vet du, Mick, du bør spørre deg
om du vil være en hvalross fanget i menneskekropp
med litt ekstra anger?
Eller vil du bli fiskemat?
Dette var en tabbe.
En stor tabbe.
Jeg liker jobben min.
Jeg er god i jobben min.
Hvordan kan jeg risikere den for de guttene
fordi en lykkelig mann i en fisk ga meg en lysende ring?
Visste du at noen kan bli levende igjen?
Ja.
Og hva mener du? Det er min bok.
- Å lese den får deg trøbbel. - Kan faren min komme tilbake?
De kalles vandøde.
I populærkulturen din er de kjent som zombier.
Du vil ikke ha ham tilbake slik.
Var mannen i fisken en zombie?
Jeg vet ikke hva han var.
Men du minner meg om ham.
Og du likte ham?
Nei.
Edwin?
Charles?
Er det deg?
Å, kompis, jeg har...
Edwin!
Du må være veldig stille.
Charles, hva gjør du her?
Jeg kom for å redde deg.
Noen må gjøre det.
Hvor ble det av alt blodet?
Det var forrige meg.
Hva...
Det er fryktelig. Jeg vet det.
Men vi må være stille.
Hvis jeg løper, fanger den meg.
Den river meg i filler og tygger på meg.
Så begynner alt på nytt.
Igjen og igjen.
I tiår.
Om og om igjen.
La oss få deg ut herfra.
Når jeg løper, kommer den etter.
Jeg kan ikke komme meg unna.
Jeg kan ikke.
Nå er jeg her.
Så...
Tid for en avledningsmanøver.
Press deg gjennom. Jeg er like bak deg. Gå!
- Hvor kom de fra? - Kom igjen.
Ikke noe av dette var her før.
Du må oppleve helvete for å se hva som er her.
Charles!
Slipp ham! Kom.
Kom!
Gå!
Vi kan ikke hjelpe dem.
Hva med klokken?
Nei, den sårer dem.
Kom.
Kom, Charles.
Nesten framme nå.
Kom. Vi er nesten ute.
Den må finne en annen vei, så...
Jeg trenger bare et øyeblikk.
Og jeg kan ikke tro at du vil risikere alt
for å komme hit for min skyld.
Så dumt at det ikke er til å tro.
Beklager. Jeg kommer til deg samme hva.
Vent, Charles.
Charles, jeg...
Jeg er ikke sint.
Jeg...
Jeg har skjult noe for deg.
Og siden jeg kanskje ikke får sjansen til å si det igjen...
Du kan si alt du vil si til meg,
hvis vi fortsetter.
Jeg elsker deg.
Flott. Og jeg deg. Kan vi gå?
Som mer enn en venn.
Jeg er forelsket i deg.
Du trenger ikke å føle det samme.
Du må bare vite det.
Jeg skjønner.
Det er en Orfeus og Evrydike-greie?
Jeg håper ikke det. Det ender tragisk.
Akkurat. Ble aldri ferdig med den.
Jeg mener alvor, om det var uklart.
Jeg vil at du skal høre på meg.
Du, Edwin Payne, er min beste venn.
Det endrer seg aldri.
Du er den viktigste i verden for meg.
Og jeg kan ikke si
at jeg er forelsket i deg også,
men det er ingen andre,
ingen andre,
jeg ville dratt til helvete for.
Og vi har...
Vi har bokstavelig talt en evighet til å finne ut av resten.
Bare vi kommer ut herfra.
Ok?
Løp!
Skynd dere.
- Vi gjør det! - Vi er så raske vi kan!
Kom igjen!
Herregud! Dere er fortsatt døde og ikke fanget i helvete for alltid!
Jeg ville ikke si noe,
men jeg var redd for at planen ikke ville gå.
Jeg henter Crystal.
Gudskjelov.
Veldig imponerende.
Hvor var vi?
Crystal, guttene er tilbake.
Guttene er tilbake fra helvete.
- Jeg mener... - Niko.
Sa du at noen var tilbake fra helvete?
Nei, jeg sa: "Hallo."
Samme det. Jeg har viktigere ting å tenke på.
Ja. Greit. Straks tilbake.
På et blunk.
Herregud.
Se! De er tilbake!
Dere er i sikkerhet.
Om det var alt, så har vi en avtale.
Av gårde med dere til hittegodsavdelingen,
så finner vi ut av dette rotet.
Dere får 30 sekunder til å ta farvel.
Jeg er ikke urimelig.
Hva mente hun med "avtale"?
Det var bare slik hun lot meg dra til helvete.
Jeg er lei for det.
Jeg tenkte vi kunne legge en plan underveis, men...
Men hvordan planlegge for en kjempeedderkopp med dukkehoder?
Å nei.
Jeg beklager.
Tok dere en overdose antidepressiva i helvete?
Deler de ut gratis Xanax?
- Dere kan ikke la henne ta dere. - Vi må nesten det.
En god detektiv gjør det han må for å oppklare saken.
Det sa dere.
Unnskyld meg. Jeg har et spørsmål.
Hun har vært sånn hele tiden.
Så mange spørsmål.
Spør, hvis du må.
Takk.
Ok.
Ifølge side 179, paragraf 14, ledd 2,
er det en regel som sier
at om åndene som skal hentes, er på jorden
etter å ha vært i et annet rike,
må du fylle ut skjema LS 53-9
for å fjerne nevnte ånder fra de dødeliges verden for andre gang.
Teller ikke helvete som et annet rike?
Må du ikke fylle ut det skjemaet før du kan fjerne dem?
Jeg...
Jeg må ta det opp med min overordnede.
Ærlig talt,
er dette takken for å være hjelpsom?
Er dette takken for å være lydhør?
Ikke dra langt.
Hva var det?
- Niko, det var fantastisk. - Takk.
Jeg er ikke så modig,
men jeg har utmerket leseforståelse.
Vet dere hva? Zombier er ekte.
Mye rart her i livet.
Mye rart i døden.
Uansett er vi begge fortsatt her.
Charles?
Jeg beklager om innrømmelsen min forårsaket...
Det gjorde den ikke.
Vi får komme oss vekk før nattsøsteren kommer tilbake.
Fint å dra hjem til London.
Armbåndet er borte.
Drar med glede.
Og Jenny?
Hun hviler, men er misfornøyd.
Jeg må finne ut hva jeg skal si til henne.
"Feberdrøm" holder ikke,
men hun liker ikke "besatt av demon".
Det var dumt gjort å møte David uten oss.
Det var så sprøtt.
Vennen min var i helvete, og jeg måtte prøve å redde ham.
Ja.
- Så... - Men jeg kunne ikke komme dit.
Ikke mye til hjelp.
Det var en stor seier likevel.
Hvor fanget du David?
Det er ny greie jeg ikke har funnet ut av ennå.
Men han er borte nå.
Og ja,
jeg har det bra.
Bra.
Og her er hva alt sammen handlet om.
Minnene mine.
Hva skal du gjøre med dem?
DÅRLIGE UTSIKTER
FORTSETTELSE FØLGER...
Tekst: Tonje Bjørkheim Nilsen