Detta har hänt...
Om man antecknar, kan man ta sig ut ur problem.
Jag vill ha bort David ur huvudet.
Mina krafter är borta.
Mänskliga relationer var inte lätt när jag levde.
Det är dessa känslor.
Jag har känslor för dig.
Jag menade inte dig.
Han lurar dig i en fälla!
Du är en kråka!
Om ni bara kunde bli slukade för alltid...
Kvinnorna i vår familj är sällsynta.
Vi kan gå samman för delad styrka.
Kan jag få tillbaka krafterna?
Nu går vi till livet efter detta som är utsett till oss.
Han hör inte hemma i helvetet. Det var ett misstag.
Jag tänkte skrämma honom.
Jag offrades av klasskamrater.
En teknikalitet?
Charles!
Edwin!
Jag ska vrida nacken av den stiliga lilla katten.
MISSHANDLA EN DÖD KATT
Så det funkade inte med din lilla spökpojkvän.
Vad vill du, Esther?
Jag är upptagen med att ha tråkigt.
Aj.
Gjorde jag dig arg eller är det en sexhandling?
De döda pojkarna avbröt min orms matning, var respektlösa,
och de flydde från min hämnd
och jag fick inget gjort.
Herregud.
Och de säger att jag är en fegis.
Du är så irriterande.
"Jag måste vara ung. Jag vill vara vacker."
"Jag vill hämnas på alla hela tiden."
Varför är du här?
För att jag vet att du avslöjade Monty, din jävla tjallare.
- Herregud. - Jag lyckades nästan.
Monty, Monty!
Din lilla kråkpojke blev kär och du skyller på mig.
Det kan du ge dig på, raring.
Du trodde att svampar kunde döda spöken.
Så gulligt.
Edwin har gått igenom mer plågor än vi kan tänka oss.
Vad menar du med "mer plågor"?
Han överlevde helvetet.
När han flyr från helvetet igen, väntar jag på honom.
Jag är så romantisk, jag hatar det.
Det var så intressant att höra.
Jag tror att jag hittat en ny plan.
Jag bryr mig inte. Slut på audiensen. Hej då.
Jag kanske skulle ta ut mina aggressioner på dig?
Lyssna, Rynkan.
Magi funkar inte på mig.
Vi vet, men det finns mer än ett sätt
- att flå en katt. - Flå en katt.
- Hatar det skämtet. - Jag vet.
Det var mitt tredje liv, din subba. Jag får bara nio.
Kan du dra?
De flesta spöken...
Helvete!
Om man orsakar smärta, upplöses de bara.
Och det är värdelöst.
Men ett torterat spöke, som undkommit helvetet...
Tänk dig lidandet han kan uthärda.
Och det är...
...fascinerande.
Han kan inte göra dig ung.
Nej, men han kan ge mig makt.
Mäktig nog att ge den här stan vad den förtjänar.
Håll tassarna från honom.
Var en duktig kisse och håll dig undan.
Annars måste jag döda dig igen.
Och igen.
BASERAD PÅ KARAKTÄRER SOM SKAPATS AV NEIL GAIMAN OCH MATT WAGNER
Vad tusan var det?
En demon från helvetet.
På mellannivå tror jag.
Vilken skräck.
Du skulle reda ut det och inte skicka tillbaka honom.
Herrejösses. Lever du fortfarande?
Gamla nyheter. Häng med.
Är det gamla nyheter?
Då är de nya nyheterna att hon babblade om
att vi skulle få en chans till,
men nåt tog Edwin till helvetet.
Är Edwin i helvetet?
Jag hade inget med det som hände att göra.
Nåt i brevet måste ha väckt demonen.
Den kanske redan sökte efter honom.
Om du tror att det finns en risk att det är ett misstag,
då måste du hämta honom.
Tekniskt sett, ja. Men det är långt utöver min jurisdiktion.
Du är en evig, transdimensionell varelse.
- Du har sagt det flera gånger. - Du förtydligade det.
Okej, era små bestar.
Det är enkelt att öppna en dörr till helvetet, men ingen vill gå in där.
Det är massor av tillstånd och godkännanden först.
Öppna en dörr, så hämtar jag honom.
Då är vi i helvetet och du vet var vi är,
eller så tar jag tillbaka honom, och vi överlämnar oss.
Alla vinner.
Att förlora fler vänner till helvetet är ingen bra plan.
Vem ska gå förlorad?
Du hittar inte i helvetet.
Det är mer än bara Lucifers brinnande ödemark.
Det är bara längst ner.
Du är bara en pojke. Och det finns hela världar...
Edwin har berättat om helvetet. Han har skrivit ned det mesta.
Jag vet vart jag ska gå, han tog reda på hur man kommer ut.
Jag bara går andra vägen.
Då följer jag med.
Nej, det gör du inte.
Vad är det för skitsnack?
Vi måste ha en enad front mot Ödesdamen där ute.
Helvetet är ingen plats för levande. Inget kommer därifrån.
Jag kan inte oroa mig för dig när jag ska...
Du har inte varit i helvetet. Sluta låtsas vara en expert.
När jag var besatt och nästan hoppade från klippan,
när jag förlorade mina krafter hjälpte ni båda mig.
Och nu har jag dem igen, med råge.
Se vad jag gjorde med Esther och skogsväsendet.
Edwin är min vän också, vad han än tycker.
- Jag kan hjälpa er. - Men om nåt händer dig?
Tänk om det händer dig nåt.
Crystal...
Nej.
Jag kan inte bara vänta.
Om du inte låter mig gå, så hjälper jag ändå.
Jävla skit. Som om jag inte kan hjälpa till.
Du kan aldrig vara tyst, eller hur?
Hej. Jag ska bara gå och få mitt demoniska ex att öppna en helvetesportal...
Det är vansinne.
Glöm det.
- Exet som misshandlade dig? - Ja.
- Borde du gå ensam? - Ja.
Jävla unge.
Allt käbbel är poänglöst.
Ingen ska till helvetet.
- Edwin är... - Och om jag hjälper er,
finns ingen orsak för er att hålla ert ord och följa med mig.
Om du inte tror att han håller sitt ord, gå då in i hans huvud och titta.
- Det gjorde du ju på klippan. - Ursäkta?
Han skulle inte ljuga.
Kan du inte se om du kan lita på honom?
Åh, för Guds skull.
Undan!
Vem är där?
Vad vill du?
Kan du se mig?
Jag tänkte att lyktan kunde hjälpa.
Du kan släcka den om pojkarna kommer.
- Såg du dem? - Ja.
Jag gick i skolan här för länge sen. Vi hade också mobbare.
Tro mig.
Jag ska inte skada dig.
Tack, kompis.
Jag fryser.
Jag har aldrig varit så här kall.
Det kändes fel.
Att låta dem slå killen för att han är från Pakistan.
Jag är halvindier, så varför är jag annorlunda?
En bra poäng.
De var samma land när jag levde.
Okej.
Vänta, va?
- Mår du bra? - Ja. Bara svara på frågan.
- 1913 till 1916. - Skitsnack.
När gick du i skolan här på riktigt?
1913 till 1916.
Jag är död, Charles.
Man kan gå igenom var man vill.
Man kan röra saker, men man känner dem inte.
Det är dumt, men...
Jag skulle sakna kyssar.
Saknar du kyssar?
Lägg av, kompis.
Strålande. Varför faller du inte genom golvet?
Det finns många spökregler.
Jag ska inte slösa din tid.
Jag frågade bara om golvet.
För att jag väljer att inte falla igenom. Nöjd nu?
"'Tror du på spöken, Max?' frågade mr Carlyle."
"'Bara som spöken', svarade detektiv Carrados beslutsamt."
"När de börjar lägga sig i affärer, nedvärderar fastigheter..."
"...då slutar jag att tro."
Gillar du inte den?
Carrados, the Blind Detective var populär på min tid.
När du kunde se mig visste jag att det var för sent.
Men jag...
Jag ville inte skrämma dig.
Jag är glad att du inte sa nåt.
Det känns inte som jag trodde.
Att vara död.
Det känns okej, eller hur?
Jag önskar att vi hade varit vänner längre.
Döden kommer och hämtar dig nu. Följ med henne.
Jag är inte redo.
Jag vill inte gå nånstans än.
Kan jag inte stanna med dig?
Då kommer du alltid att fly från henne.
Jag är inte så bra med folk.
Jag kom precis hit efter att ha flytt från helvetet.
Så jag är inte van med andra.
Så när det blå ljuset kommer, stannar du och jag går.
Jag är jättebra med folk.
Imponerande att fly från helvetet.
Det låter hårt.
Snyggt jobbat.
Det är inte så man fattar beslut, baserat på vad man känner just då.
Det var så jag levde.
Det verkar inte så annorlunda nu.
Du får visst dras med mig.
Gav du upp en potentiell lugn evighet
för din vän?
När du har sett det, tycker du att det är nån som ska vara i helvetet?
Det är inte mitt beslut.
Jag säger ju
att Edwin är en god person och jag lämnar honom inte i helvetet.
Det verkar inte finnas en annan dörr.
Så vi kan inte smita undan dig.
Och vi håller löftet att följa med dig.
Men först,
låt mig hämta honom.
Jag borde inte.
Jag kan inte göra nåt om ni fastnar.
Det har jag inte bett om.
Du behöver proviant.
Jag måste fylla i så många blanketter när jag kommer tillbaka.
Ett berg av pappersarbete för mig.
Niko.
Håll koll på henne...
- Ja? - Visst.
Hur ska jag göra det?
Tänk på dig själv.
Dörren är inte öppen för alltid.
Är det okej?
Jag menade inte att skrämmas.
Har du sett en brittisk tonåring...
Pratar du med mig? Vet du varför jag är här?
Varför är jag här?
Tyvärr, jag vet inte.
Snälla. Nej, snälla, kom tillbaka.
Varför är jag här?
RING INTE
DE BÄSTA MUFFINSEN
FROSSERI - LUSTA
FEL VÄG - GIRIGHET ALLT FÖR TUNGT
TILLBAKA TILL DOCKHUSET. NEJ.
UTGÅNG
VÄLKOMMEN TILL DOCKHUSET
Edwin?
Simon.
Du är inte verklig. Det är ett trick.
- Du måste sluta. - Jag kan inte.
Simon, det är jag, Edwin.
Du måste vara tyst.
Har du varit här hela tiden?
Hur lång tid är det?
Över ett århundrade.
Det är okej.
Rektorn sa att jag kan gå när jag har rivit ut alla sidorna.
- Kan du vara tystare? - Nej.
Vänta.
- Är det här ditt straff? - Va?
Du offrade mig till en demon, som bytte mig till en annan demon,
som bytte mig till nåt värre.
Det här är ditt straff. En evighet av papperssår.
Jag visste inte.
Det var ett skämt. För att skrämma dig.
Det är rätt att du är här efter det du gjorde.
Vill du veta vad jag gick igenom om och om igen här nere?
Min spegelbild.
Vad sjuttsingen?
Vad är det här?
Är du en demon?
Ingen demon.
Ett annat spöke?
Ett slags fenomen?
Jag har ingen bok, så...
Många böcker i det rummet.
De är inte mina böcker.
Vad är jag?
Svaren är Oändliga, Edwin Payne.
Fint namn.
"Payne."
Jag...
- Varför är du här? - Du är här.
Jag är överallt.
Du är i min värld nu, där jag ser allt.
Men du får bara gå ut genom dörren du kom in igenom.
Se på honom.
Han har slitit ut sidorna i den dumma boken
i nästan 40 000 dagar och nätter.
Och varje sekund
är en liten, evighetslång smärta
och blod
och lidande.
Visst är det vackert?
Kan du inte känna smaken?
Du är...
Jag är Förtvivlan.
Och du...
...hör inte hemma här.
Gå till din mördare.
Jag såg.
Du blev arg.
Du ville njuta av hans plågor.
Gå och gör det.
Nej. Jag...
Oroa dig inte.
Vi är vänner nu.
Jag skulle inte njuta.
Det är inte rätt.
Jag ropar om jag behöver dig.
Han visste inte...
Simon.
Jag kom inte för att njuta av din smärta. Aldrig.
Minns du den blå kepsen du hade?
Jag minns att du snodde den.
Du var snygg i den kepsen.
Men när jag försökte säga det, gick du iväg.
Du pratade aldrig med mig.
Det kändes så pinsamt för jag trodde...
Att vi var likadana.
Simon.
Jag var nervös...
...när du var med.
- Jag visste inte. - Tror du att det måste vara tortyr?
Att vara som vi?
Lyssna på mig.
Nej, det måste det inte.
Och fast det är svårt för mig att tro, är jag ledsen.
Jag är ledsen.
För oss båda.
Jag också.
Jag ska ta mig härifrån igen. Följ med.
Jag är så ledsen för allt det här.
För vad jag gjorde. Jag visste inte.
Jag förtjänar det här.
Simon, om du straffar dig själv, blir allting ett helvete.
Rektorn blir arg.
Simon.
Följ med mig.
Lycka till.
Visste du att om nån dör när månen är i ny...
Heter du Niko?
Jag ser att du är nervös.
Jag vet att levande människor
gillar småprat när de är nervösa,
men jag är ingen levande människa.
Jag är orolig för mina vänner.
Och jag har många frågor.
Tydligen.
Pappa dog när månen var i nedan. Var hamnade han då?
Kan du säga var min pappa är?
Jag driver Hittegodsavdelningen.
Vi hanterar bara felplacerade döda barn.
Varför gör jag det?
Varför gå pojkarna till mötes och hålla dörren öppen?
Jag har annat jobb.
Det låter som om du har ett sorgligt jobb.
Inte alla får göra vad de gillar hela tiden.
Det är sant, oavsett vem man är.
David?
Jag vet att du är där. Det stinker rutten fisk.
- David. - Vad fan?
Herregud. Jenny.
- Du borde inte vara här. - Inte du heller.
Jag bryr mig om dig.
Om din säkerhet.
Och detta exempel på småstads-Amerikas död
är fel ställe att träffa ett antagligen farligt ex.
Det var ett tag sen jag hade en trekant,
men det är som att cykla.
- Jenny, vänta utanför. - Nej.
Jag vet inte vad du försöker bevisa, men du är rädd.
Bara vänta här.
Nu när jag inte vill ha dig, så kommer du.
Desperation är...
Du har fått tillbaka krafterna.
Okej!
Jag kanske ändrar mig nu.
Får jag vara en gud igen?
Krypa in i dig?
Aldrig mer.
Du måste öppna en portal till helvetet.
Det kommer aldrig att ske. Vad fan vill du det för?
David, jag är starkare nu.
Låt mig inte tvinga dig.
Wow! Ett hot.
Bara lägg av.
Jag vill hjälpa mina vänner.
Du var det enda alternativet.
- Jag trodde du var starkare. - Jo.
Jag är inte den sorgliga, ensamma tjejen du vill ha.
Den som behöver dig. Mina vänner bryr sig om mig.
Du skrämmer mig inte längre.
Låt henne vara.
Jenny, jag klarar det här själv.
Folk som bryr sig om dig?
Släpp!
Om du skadar din vän här, så öppnar jag dörren.
Det är mellan oss. Så modigt att gömma dig i Jenny.
Att du tycker att jag är modig, är så viktigt för mig.
Jag undrar vad du tycker när jag skär upp dig!
Kul, Crystal. Har du lärt dig nya trick?
Jag antar det.
Den här platsen...
Det är mitt ställe.
Den var aldrig din.
Lämna Jennys kropp och släpp in mig i helvetet.
Vad är du bra för annars?
Jag ville inte vara bra för dig.
Snyggt försök.
Det kanske är din hjärna, men jag hittar ganska bra här.
Jag kan inte öppna dörren till helvetet.
Tror du inte att jag skulle gå tillbaka då?
Fan.
Fint att se dig vara dig själv.
Du skadar folk, njuter av kopparsmaken
när du sårar nån djupt.
Du minns antagligen inte ens det.
Okej.
Du kan inte hjälpa mig till helvetet, men vi kan fixa en sak.
Nu kan du inte hota med mina stulna minnen mer.
De här är mina, din skit.
Är det här din stora stund?
Tror du att du kommer att gilla det du hittar där?
Jag är en urgammal demon! Du kan inte döda mig!
Jag bryr mig inte om hur mäktig du tror att du är.
Jag kommer aldrig att sluta jaga dig.
Dåligt drag att avslöja din plan.
Jag måste inte döda dig, David.
Jag ska bara...
...begrava dig.
Och jag vet den rätta platsen.
Vad gjorde du? Var är vi?
Titta vad du tog med dig.
Vilken käft han har.
Jag ska ge dig tid att tänka på din plan att jaga mig.
Vänta, Crystal.
Kanske jag kan öppna en dörr?
Jag kanske bara drev med dig.
Du ljuger. Jag ser det.
Jag ser det i dina svarta ögon.
Helvete! Du fick tillbaka dina minnen.
Ta mig tillbaka till rullskridskorinken
så försvinner jag. Jag låter dig vara.
Du ljuger.
Nej, nej!
Nej.
Bara se vad du kan göra.
Vad jag gjorde...
Vad gjorde jag?
Oroa dig inte, du hinner reda ut det.
Men du kan inte lämna demonen begravd här för alltid.
Inte bra för trädet.
Hallå.
Vad fan var det där?
Bra fråga.
Kom.
Det är en lång historia.
Nu går vi, okej?
Okej.
Hallå?
Var är jag?
Ganska oroande, eller hur?
Jag har gått vidare från hämnd till en helt ny, hemsk plan.
Den är förskräcklig.
Jag sa ju att den är hemsk. Ta inte i för mycket.
Då känns det fel att bygga den.
Esther, varför vill du bygga den?
Minns du de döda pojkarna och deras flickvän?
Jag har fått höra ett mycket intressant rykte.
En av dem överlevde helvetet.
Jag ska avslöja en hemlighet.
Den här apparaten tar ett spökes smärta och förvandlar den till...
...utsökt, rå,
magisk kraft.
De flesta spöken bara vittrar sönder.
Men det här har varit i helvetet,
så jag tror att han kommer att genomlida den.
Du borde inte...
Så jag ska ta den som flinar,
låsa in honom i mitt kök tills han blir galen,
och ta den som torterats i helvetet, sätta honom i apparaten,
och hans ångest kommer att ge mig nya krafter, som ett batteri.
Och jag ska ta den kraften
och få denna stad att lyda mig.
Och de ska tillbe mig,
som de borde ha gjort i århundraden.
Flickan då?
Jag har en mycket stor orm att mata.
Nej.
Jag kan inte sälja nåt så att du kan tillverka den.
Förtjänar jag inte att vara en gud?
Efter att jag lyssnat på ditt babbel?
Tror du att du är den enda som blivit lurad?
Det är du inte.
Jag förtjänar det här!
Mick.
Jag är klar med att stjäla barn i mörkret.
Jag vill ta dem i dagsljus. Är det för mycket begärt?
Jag kan inte hjälpa dig.
Det gör jag inte.
Fasen.
Jag får väl hitta alla föremål själv då,
och det kommer att ta evigheter.
Endast anställda.
Jag tror att du borde ställa dig själv frågan
om du vill vara en valross fångad i en mans kropp
med några extra problem?
Eller vill du bli fiskmat?
Det här var ett misstag.
Ett stort misstag.
Jag gillar mitt jobb.
Jag är bra på det.
Jag fattar inte att jag riskerar det för dem,
för att en glad man i en fisk gav mig en glödande ring.
Visste du att döda kan komma tillbaka?
Ja.
Och vad menar du med det? Det är ju min bok.
- Du får problem om du läser den. - Kan pappa komma tillbaka?
De kallas för de odöda.
I er popkultur kallas de för zombier.
Du vill inte ha tillbaka honom sån.
Var mannen i fisken en zombie?
Jag vet inte vad han var.
Men du påminner mig om honom.
Och du gillade honom?
Nej.
Edwin?
Charles?
Är det du?
Åh, kompis, jag har...
Edwin!
Du måste vara mycket tyst.
Charles, vad gör du här?
Jag ska rädda dig.
Nån måste göra det.
Vart tog allt blod vägen? Du var täckt av det.
Det var mitt senaste jag.
Vad...
Det är hemskt. Jag vet det.
Men vi måste vara tysta.
Jag springer, och den tar mig.
Den sliter sönder mig och gnager på mig.
Sen börjar det om.
Om och om igen.
I decennier.
Om och om och om igen.
Nu tar vi dig härifrån.
Så fort jag springer, följer den efter.
Jag kommer inte undan.
Jag kan inte.
Jag är ju här nu.
Så...
Dags för en avledning.
Träng dig igenom. Jag kommer. Gå!
- Varifrån kom de? - Kom.
Det här äcklet fanns inte här förut.
Du måste uppleva helvetet för att se vad som finns här.
Charles!
Släpp honom! Kom.
Kom!
Gå!
Vi kan inte hjälpa dem.
Klockan då?
Nej, den skadar dem.
Kom.
Kom, Charles.
Nästan där. Upploppet.
Kom. Vi är nästan ute.
Den får hitta en annan väg.
Jag måste vila.
Och jag fattar inte att du riskerade hela din existens
för att rädda mig från den här skräckshowen.
Det är så korkat att det är otroligt.
Jag hade hämtat dig oavsett vad.
Vänta, Charles.
Charles, jag...
Jag är inte arg.
Jag har...
Jag har dolt nåt från dig.
Och eftersom jag kanske inte får en chans att säga det igen...
Du kan säga vad du vill till mig,
om vi fortsätter gå.
Jag älskar dig.
Bra. Jag älskar dig också. Kan vi gå nu?
Som mer än en vän, är jag rädd.
Charles, jag är förälskad i dig.
Du måste inte känna likadant.
Jag ville bara säga det.
Jag fattar.
Är det som ett Orfeus och Eurydike-ögonblick?
Hoppas inte det. Det slutar tragiskt.
Okej. Jag läste aldrig klart.
Jag menar allvar, ifall att det inte var uppenbart.
Jag vill att du lyssnar på mig.
Du, Edwin Payne, är min bästa vän.
Så blir det för alltid.
Du är den viktigaste i världen för mig.
Och jag kan inte säga
att jag också är förälskad i dig,
men det finns ingen annan,
ingen annan,
som jag går till helvetet för.
Och vi har...
Vi har evigheten på oss att ta reda på vad resten betyder.
Bara vi kommer härifrån.
Okej?
Spring!
Skynda er!
- Vi skyndar oss! - Vi springer så fort vi kan!
Kom! Kom nu!
Herregud! Ni är båda fortfarande döda och blev inte fast i helvetet!
Jag ville inte säga nåt,
men jag var rädd att planen inte skulle funka.
Jag hämtar Crystal.
Tack gode Gud.
Mycket imponerande, pojkar.
Var var vi nu?
Crystal, pojkarna är tillbaka.
Pojkarna är tillbaka från helvetet.
- Jag menar... - Niko.
Sa du att nån var tillbaka från helvetet?
Nej, jag sa "hej".
Jag har viktigare saker för mig.
Okej, jag fattar. Jag kommer snart.
Så snart.
Jösses.
Titta! De är tillbaka!
Ni är i säkerhet.
Om vi är klara nu, så hade vi en överenskommelse.
Nu ska ni gå till Hittegodsavdelningen
så ska vi reda ut hela röran.
Om ni vill ta farväl kan jag ge er 30 sekunder.
Jag är inte oresonlig.
Vad menar hon med "överenskommelse"?
Det var enda sättet att komma till helvetet.
Jag är ledsen.
Jag trodde vi hade tid att göra upp en plan, men...
Hur planerar man för en enorm spindel gjord av dockhuvuden?
Åh, nej.
Jag är ledsen.
Tog ni båda en överdos av SRI i helvetet?
Delar de ut gratis Xanax?
- Ni kan inte låta henne ta er. - Jag tror vi måste.
Skitsnack. En bra detektiv gör vad han måste.
Ni har båda sagt det.
Ursäkta. Jag har en fråga.
Hon var sån hela tiden medan ni var borta.
Så många frågor.
Fråga, om du måste.
Tack.
Okej.
Enligt sidan 179, undersektion 14, paragraf 2,
finns en klausul som säger
att om andar ska samlas in på jorden
efter att ha varit i en annan sfär,
måste du fylla i förteckning LS 53-9
för att få ta andarna från de dödligas sfär en andra gång.
Räknas inte helvetet som en andra sfär?
Och måste du inte fylla i formuläret innan du kan ta dem?
Jag...
Jag måste ta upp det med min överordnade.
Ärligt talat,
är det var jag får för att vara hjälpsam?
För att jag var mottaglig?
Gå inte långt.
Vad var det?
- Niko, det var fantastiskt. - Tack.
Jag är inte modig,
men jag har utmärkt läsförståelse.
Visste ni att zombier finns?
Det är ett lustigt liv.
Lustig död.
Hur som helst, vi är båda kvar här.
Charles?
Jag vill be om ursäkt om min bekännelse skapade nån...
Nej.
Vi måste sticka från stan innan Nattsköterskan kommer.
Skönt att åka till London.
Inget mer armband.
Jag åker gärna.
Hur mår Jenny?
Hon vilar, men är inte glad.
Jag måste fundera ut vad jag ska säga.
"Mardröm" duger inte,
men hon gillar inte det där med "demonbesatt".
Det var dumt av dig att konfrontera David själv.
Det var helgalet.
Min vän togs till helvetet och jag måste försöka rädda honom.
Ja.
- Tja... - Jag kom aldrig till helvetet.
Jag var ingen stor hjälp.
Det var en stor seger ändå.
Var fångade du David?
Det är en ny grej som jag listar ut.
Men han är borta nu.
Och ja,
jag mår bra.
Bra.
Och här är vad det handlat om.
Mina minnen.
Vad ska du göra med dem?
DET SER INTE BRA UT
FORTSÄTTNING FÖLJER...
Undertexter: Ulrika Lindfors-Davis