‏בפרקים הקודמים של "בלשי הרפאים"... ‏-אדווין בגיהינום?
‏תפתחי דלת, אחזיר אותו ונעמוד לרשותך.
‏גם אני באה. ‏-את לא.
‏צא מהגוף של ג'ני ותן לי להיכנס לגיהינום.
‏אני לא יכול, כלבה טיפשה.
‏אתה לא יכול לעזור להגיע לגיהינום. ‏לא תחזיק עוד בזיכרונות שלי.
‏את חושבת שתאהבי מה שתגלי בהם?
‏אדווין חווה יותר סבל ‏מכפי שתוכלי אי פעם לדמיין.
‏הגיתי תוכנית חדשה.
‏תורידי ממנו את הכפות שלך. ‏-אל תפריע לי.
‏התקדמתי מהנקמה הישנה.
‏אקח את זה ששרד ייסורי תופת,
‏אשים אותו במכשיר הזה, ‏והייסורים שלו ייתנו לי כוח חדש.
‏ואני אקח את הכוח הזה ‏ואגנוב ילדים מתי שרק ארצה.
‏צ'רלס. אני אוהב אותך. יותר מאשר כחבר.
‏אני לא יכול להגיד שאני גם מאוהב בך,
‏אבל אין אף אחד אחר שאלך בשבילו לגיהינום.
‏לכו לאובדים ונמצאים לצורך קליטה.
‏סליחה. עלייך להגיש ‏את הטופס הזה לפני שתעבירי אותם.
‏אל תתרחקו.
‏ניקו, זה היה מדהים.
‏וכל הבלגן היה בגלל זה. הזיכרונות שלי.
‏קריסטל, אני לא מבינה, למה את כל כך מרושעת?
‏תאמיני או לא,
‏אבל אני יודעת שהוא בגד בך עם כולן.
‏אי פעם טעיתי בדברים האלה? ‏נראה לך שאני נהנית לספר לך?
‏סליחה, גברתי.
‏את לא יכולה פשוט לצאת מכאן בלי לשלם.
‏על מה אתה בכלל מדבר? ‏-על הדברים בתיק שלך.
‏אילו דברים? אין לי כלום.
‏אין לך כלום.
‏לא. אבל אני בטוחה שיהיו לך סיוטים איומים
‏על נחשים ועכבישים ‏אוכלי בשר אדם במשך שבועות.
‏רק תגידו לכולם שיגיעו הנה עד 22:00. ‏תביאו אקסטזי.
‏ההורים שלי לא יגידו כלום. הם בכלל...
‏אלוהים אדירים, הבהלתם אותי!
‏את בולעת את הגולות?
‏כל מה שאת צריכה לעשות ‏כדי להחזיר את הזיכרונות זה בסדר מבחינתנו.
‏ברור ששחזור הזיכרון שלך ‏הוא בעדיפות עליונה.
‏זה עובד?
‏בלעתי רק אחת.
‏אלוהים, זה כמו לחטוף אגרוף בפנים ובבטן.
‏היי, את נראית קצת עייפה.
‏אתה זוכר שנפגשנו, ו...
‏ו...
‏אמרתי שיש לי הרגשה ‏שאנשים לא ממש חיבבו אותי?
‏אני חושבת שאולי אני מתחילה להבין למה.
‏אבל לא...
‏זאת הייתה רק גולה אחת.
‏בטח יש גם טובות.
‏אבל גילית משהו מועיל?
‏אנחנו לא צריכים להתעסק ‏רק בענייני עבודה כל הזמן.
‏לא, באמת נזכרתי במשהו.
‏השם המלא שלי הוא ‏קריסטל פאלאס שם משפחה פון-הוברקראפט.
‏סליחה.
‏רק שנייה.
‏שם המשפחה שלך הוא פון הוברקראפט.
‏"שם משפחה" הוא חלק מזה.
‏טוב, קריסטל פאלאס שם משפחה פון-הוברקראפט,
‏עם מקף.
‏כן.
‏טוב, זה שם ארוך.
‏כן, אשמת ההורים שלי.
‏אני לא מאמינה!
‏ההורים שלי.
‏נזכרתי בכמה דברים לגביהם, ‏כמו מספר הטלפון שלהם.
‏אוכל להתקשר אליהם.
‏אני סתם אחד. למה את עושה את זה?
‏די, תהיה בשקט.
‏אתה לא סתם אחד. אל תמעיט בערך שלך.
‏אתה נשמה. אתה רוח רפאים. זה אדיר. כן?
‏אז אנחנו פשוט נראה כמה אנרגיה נוכל לסחוט
‏מהכאב ומהסבל שלך.
‏אל תדאג, אתה רק תרגול. בסדר?
‏אז אין שום לחץ בעניין ביצועים.
‏מונטי.
‏זה עובד.
‏הכוח הזה טעים כל כך.
‏תאר לעצמך מה אוכל לעשות לכל העיירה הזאת.
‏לא יהיה עוד צורך להתחבא, ‏לא יהיה עוד צורך להתגנב.
‏הם ישאירו את הילדות שלהם על מפתן דלתי.
‏כן. אני רואה שזה לא החזיק הרבה, מונטי.
‏ברור.
‏לכן אנחנו צריכים את האהוב הקטן שלך, נכון?
‏כי הוא ידע סבל אמיתי בגיהינום.
‏זה כאב אמיתי.
‏ומותק, אני אוכל להשאיר אותו ‏במצב שהוא יצרח לנצח.
‏תקשיב, אימא צריכה לצאת לסידורים.
‏טוב.
‏אלוהים, אתה חטטן. בסדר.
‏אמלא דלק במאזדה מיאטה,
‏אסתער על אטליז, ואחטוף צמד רוחות רפאים.
‏זה בסדר מבחינתך? נשיקות.
‏- הזוג שם משפחה-פון הוברקראפט בלונדון -
‏...קצת מטורף, אבל אני לא...
‏הלו?
‏אימא? אלוהים. אימא, זאת...
‏קריסטל, זה ממש לא מתאים עכשיו.
‏טוב.
‏ואני בסדר. עברו עליי כמה שבועות מוזרים.
‏הם לא יכולים לחסום רחובות. ‏הם מבזבזים לנו את הזמן.
‏סת', לך להגיד לו. ‏-אימא. סליחה.
‏זאת אני.
‏אני יודעת. אל תדברי אליי כאילו אני סתומה.
‏דברי עם אבא שלך.
‏אתה מוכן?
‏קריסטל. היי. רק תגידי לנו ‏איזה כרטיס אשראי נדחה הפעם.
‏כרטיס אשראי? על מה אתה מדבר?
‏אנחנו ממש עסוקים פה בארגון המיצב האמנותי,
‏ויש פה הרבה משתנים.
‏אבא. נעדרתי במשך שבועות. אתם...
‏לא ידעתם את זה?
‏נעדרת? מה?
‏לא, מותק, את תמיד כל כך דרמטית.
‏אבל אין לי זמן לזה עכשיו
‏כי הזרקור הזה צריך להיות ממוקד שם!
‏- אמנות היא גניבה -
‏זו אמנות, לכל הרוחות! ‏הלו! מישהו יכול לקחת את הטלפון שלי?
‏הם לא ידעו שנעדרתי.
‏מה?
‏בחייך, קריסטל, הם בטח ידעו.
‏איזה מין הורים לא מרגישים ‏בחסרון הילדה שלהם?
‏אני לא מבינה.
‏קריסטל, אני בטוח שיש לזה הסבר תמים.
‏ראו הוזהרתם...
‏אולי לא כדאי לכם להישאר בשביל זה.
‏אולי כדאי שלא תעשי את זה.
‏- מבוסס על דמויות שנוצרו עבור די-סי ‏ע"י ניל גיימן ומאט וגנר -
‏- בלשי הרפאים -
‏תורידי את הידיים מהחבר שלי, שרמוטה.
‏שמעת אותי?
‏אלוהים. בנות, שמעתן?
‏ג'יימס נפגע ממכונית. הוא קפץ לכביש.
‏זה מטורף.
‏זה מטורף!
‏ראית איך הוא נעלם לבנות?
‏אולי הקרמה תפסה אותו.
‏אלוהים.
‏אני אדם פאקינג נורא.
‏אלוהים. אני איומה ונוראה.
‏את מה? קריסטל, מה...
‏זה מעולם לא היה דייוויד.
‏כלומר, הוא היה מפלצת, אבל...
‏אלוהים, הייתי אדם רע עוד לפניו.
‏רעה ברמה של לגרום לאנשים לקפוץ לכביש.
‏גרמת לאנשים לקפוץ לכביש?
‏רגע. מה את עושה עכשיו?
‏אורזת.
‏ברור שיש הרבה דברים בלונדון ‏שאני צריכה להתמודד איתם.
‏כן. יופי. נבוא איתך.
‏לא.
‏עשיתם את העבודה שלכם. ‏קיבלתי את הזיכרונות שלי. כולם ניצחו.
‏תיק קריסטל פאלאס נסגר. נכון?
‏את לא כזו נוראית. אנחנו מכירים אותך.
‏לא, אנחנו לא מכירים.
‏אתה רוצה לשבת ולצפות בי אורזת? בסדר.
‏בלי אופטימיות עליזה, טוב?
‏מתה על המעיל שלך. ‏-תודה.
‏מזל טוב על התסרוקת. טוב.
‏יום יפה, נכון?
‏אוי לא, מותק.
‏ניקו, את תמותי מקור פה.
‏לא אמות מקור.
‏טוב...
‏רציתי להודות לך
‏על החשיבה המהירה שלך עם מטפלת הלילה.
‏אפשר לומר שהצלת אותי.
‏אני מצטערת שהתברר ‏שמונטי הוא עורב מרגל רשע.
‏כן, טוב, זו הייתה תפנית בלתי צפויה.
‏הוא היה שקרן טוב,
‏יחסית לעורב.
‏ודברים גרועים יותר קרו.
‏באמת אמרתי לבן שאני מחבב שאני מחבב אותו.
‏אלוהים. מה קרה?
‏הוא לא מרגיש כמוני.
‏אבל אני חושב שהידידות בינינו ‏טובה יותר בזכות זה.
‏זה נשמע נחמד, אבל זה גם מבאס.
‏אני מצטערת.
‏בכל אופן...
‏חסל סדר הצמיד של מלך החתולים המטריד.
‏הגיע הזמן לחזור הביתה, ללונדון.
‏קשה כשהאנשים שאתה אוהב עוזבים.
‏לונדון לא רחוקה כל כך.
‏אני רק במרחק מראה.
‏אולי אתקשר לאימא שלי ‏ואדבר איתה על אבא שלי.
‏שמעי לרוח רפאים,
‏אף אחד לא באמת נעלם.
‏ואם הוא איכשהו מביט עלייך מלמעלה...
‏הוא מחייך.
‏את לא חושבת שזה קצת מטורף לברוח ככה?
‏לא.
‏מה הסעיר אותך כל כך? ‏-כלום.
‏אם תגידי מה זה, נעזור לתקן את זה.
‏צ'רלס, הנערה שראיתי בזיכרונות האלה,
‏היא הייתה כל כך זועמת וכל כך רעילה.
‏והיא אני, בסדר? אני עדיין היא.
‏ואתם חשובים לי ‏מכדי שאתן לכם להכיר אותה אי פעם.
‏כי אם תכירו...
‏אתם תשנאו אותי.
‏מה פאקינג נסגר?
‏מה קרה לי?
‏איך ולמה אני במיטה של ניקו?
‏ולמה לכל השדים והפאקינג רוחות ‏השיער שלי קלוע?
‏עשיתי את זה כשישנת.
‏אני חושבת שזה מרכך את הפנים שלך.
‏טוב, אני יכולה להסביר, או לפחות לנסות. ‏אז אולי תשמרי על ראש פתוח?
‏למה היא עם שני אגודלים למעלה? מה זה אומר?
‏אני פשוט...
‏נראה לי שזה הולך טוב.
‏אין פאקינג סיכוי!
‏אלה זיבולים.
‏כן. אבל זה בוודאי קצת הלם,
‏לשמוע שהשתלט עליך שד,
‏שאולצת להניף סכין על אנשים, ‏ולשיר שיר של בלינדה קרלייל.
‏אז את מדיומית,
‏את הוצאת אנשים זעירים מתוך הפה שלך,
‏אנחנו חיים עם רוחות רפאים, והיה בתוכי שד?
‏נכון. ‏-כן.
‏זה מטורף לגמרי, אז...
‏אולי כדאי שעוד לא תעמדי.
‏ג'ני, יש לי הוכחה.
‏תראי, אלה השדונים שלי. ‏-קוראים לי בכף היד. סליחה.
‏אנחנו באמצע הקריאה.
‏אין שום מצב. ‏-"אין שום מצב" גם לך.
‏"אין שום מצב" לצמת הצד הזו. מה זה, לעזאזל?
‏דווקא אהבתי.
‏אהבת אותה? ‏-כן, היא ממש חמודה.
‏כן. את ושאר הרעיות-האחיות המורמוניות שלך
‏תמצאו בעלים-אחים נהדרים.
‏יש לקוות. הן ממש מכוערות, אז אולי לא.
‏השבח לאחיות.
‏לא.
‏אני צריכה...
‏פאקינג פאק!
‏אסתר.
‏את נראית טוב.
‏חנפנית.
‏התכוונתי לומר לך.
‏הוקל לי כל כך שמצאו את בקי אספן ללא פגע.
‏כל העניין היה כזו תעלומה.
‏אני יודעת.
‏אני חייבת לטוס. יש לי המון דברים לעשות.
‏אין מנוחה לרשעים, אה?
‏היי.
‏מה...
‏מה מצבנו כאן?
‏את נשמעת כאילו הרגע היה לי ‏התקף זעם בבית אבות.
‏אני חושבת שאני מגיבה די טוב ‏יחסית למישהי שהרגע גילתה
‏שרוחות רפאים וגובלינים קיימים.
‏גובלינים קיימים?
‏סביר להניח.
‏אני יודעת שקשה לעכל את כל זה, אבל...
‏אם תרצי, אני אוכל...
‏למחוק את הזיכרון שלך.
‏השד, רוחות הרפאים, השדונים.
‏את יכולה לעשות את זה?
‏כן. רק אם תרצי שאעשה את זה.
‏שיהיה.
‏אני מעדיפה להכיר את חיי, דפוקים ככל שיהיו.
‏כלומר, זאת מי שאני, נכון?
‏עדיף על פני סתם בורות.
‏כולנו צריכים להתמודד עם החיים שלנו.
‏גם אם את שונאת אותם?
‏גם אם אני שונאת אותם.
‏- היו שלום -
‏אז הגיע הזמן לתפוס את המעבורת.
‏בצד החיובי, בלעדיי, תוכלו לנוע שוב ‏דרך מראות. אז...
‏אשלח לך הודעות כל הזמן.
‏ואם לא תשלחי לי בחזרה, אני אטוס ללונדון.
‏באמת.
‏טוב.
‏סגרנו.
‏טוב, את חייבת לשחרר עכשיו.
‏בסדר?
‏מתברר שההורים המזניחים שלי טחונים.
‏אז אשלח לך תוספת לשכ"ד.
‏אני לא יודעת איך את עושה את זה, ‏אבל את תמיד יודעת מה לומר.
‏טוב.
‏לחיצת יד תספיק לי.
‏האמת, אני יכולה להתרגל ‏לאדווין הנחמד והמצחיק יותר הזה.
‏שום סיכוי שבגיהינום.
‏למה יש לי הרגשה שזה "שלום ולא להתראות"
‏במקום רק "שלום ונתראה בלונדון"?
‏- אטליז לשון ועטין -
‏ניקו?
‏אלוהים אדירים! ‏-ג'ני?
‏אלוהים. ג'ני, את בסדר?
‏איפה ניקו? ‏-היא ממש שם. תעזרי לי.
‏שיט.
‏ניקו.
‏את בסדר?
‏ניקו!
‏אלוהים.
‏אני מתה? קריסטל. התכוונת לעזוב לתמיד.
‏והיית ממש לא משכנעת ‏כשאמרת שתשלחי לי גם הודעות.
‏לכן "כדור 8 הקסום" ההוא ‏כל הזמן הראה "הסיכויים לא כל כך טובים"?
‏את בחיים, בסדר?
‏הייתי רק במרחק של עשרה מטרים כשזה קרה.
‏זה בסדר... פשוט תנשמי.
‏רגע, איפה הבנים?
‏אסתר פינץ'. היא נכנסה בדיוק אחרי שהלכת.
‏עם קופסה מזכוכית. ראיתי אותה.
‏היא לכדה בתוכה את הבנים ‏עם כוח מכשפות או משהו.
‏אסתר מכשפה? חשבתי שהיא סתם מניאקית.
‏היא לא אמורה להיות בעולם אחר?
‏פאק!
‏טוב.
‏אני חייבת ללכת להחזיר אותם. ‏-מה?
‏נפרדת מהם לשלום לתמיד. ‏עכשיו את תסכני את חייך?
‏כן. עושה רושם שכן.
‏אני באה איתך. ‏-לא, את בת אנוש. זה מסוכן מדי.
‏גם את בת אנוש, לא?
‏אתן יודעות מה? ‏בחיי שאני כבר לא עומדת בקצב.
‏קריסטל, הבנים לא היו נוטשים אותי.
‏אני יודעת.
‏טוב. אני צריכה לטפל ‏בהריסות העסק המשפחתי שלי.
‏קחו.
‏נראה לי שסכין קצבים תחתוך מכשפה,
‏אבל מה אני כבר מבינה מהחיים שלי?
‏כדאי שתזדרזו ותלכו ‏לפני ששירותי החירום יגיעו.
‏היי, גבירותיי.
‏אל תמותו או משהו.
‏- מתכוננות לקרב -
‏קודם כול, אנחנו צריכות לדעת ‏איך להילחם במכשפה הזאת.
‏אתה מלך החתולים?
‏זה אתה?
‏ניקו, זה לא הוא.
‏בבקשה, אנחנו צריכות את עזרתך!
‏אסתר פינץ' לקחה את צ'רלס ואת אדווין.
‏אז מה?
‏אתן באות כשאתן מנופפות ‏בסכיני קצבים ומבקשות את עזרתי.
‏למה שאלכלך את כפותיי בשבילכן?
‏כי לא משנה ‏מה הקטע הקטן והדפוק שיש לך עם אדווין,
‏בטח אכפת לך ממנו קצת.
‏אני אולי נראה ‏רב-עוצמה להדהים וסקסי להחריד,
‏אבל אין לי יכולת להילחם באסתר.
‏אני מכיר אותה כבר עשורים.
‏והיא הרגע הרגה אותי.
‏היא ממש הכתה אותי למוות בדיוק כאן.
‏אז אני לא להוט לעבור את כל זה שוב.
‏אבל תיתן לה לעשות את זה לאדווין?
‏את יודעת איזו הרגשה זו ‏שמכים אותך בברוטליות למוות?
‏להצטרך לזחול מתוך הגופה של עצמך?
‏אנחנו נילחם.
‏אבל אנחנו צריכות לדעת הכול עליה, ‏ואמרת שאתם מכירים מאז ומתמיד.
‏אם נפסיד, זה לא ישנה לך כלום. אבל אם ננצח,
‏נקמה מתוקה.
‏שבו.
‏זה סיפור קצת ארוך, ‏אבל אנסה להתרכז בדברים העיקריים.
‏אין לנו זמן לשבת.
‏אסתר יכולה לעשות להם כל דבר ממש ברגע זה.
‏לא שאלתי אם יש לכן זמן לשבת.
‏אמרתי, שבו!
‏עכשיו, כל זה קרה לפני פורט טאונסנד.
‏- שטוחי-ראש -
‏וחלוצים הגיעו בסירות, ‏על פני היבשה, בכל דרך שרק יכלו.
‏הם כרתו יערות, הקימו עיירות.
‏אחת מהחלוצים האלה הייתה אסתר פינץ'.
‏היא הייתה קשוחה ויפה כל כך.
‏כך גם היה בעלה הבוגדני.
‏אחד ששוכב עם כל מה שזז.
‏לאחר שנבגדה, אסתר פנתה לספרים סודיים.
‏אלה היו ספרי הקסם השטני של אימא שלה.
‏את בעלה ואת הפרוצה הקטנה שלו ‏היה קל מדי להרוג בעזרת קסם.
‏אבל אתן מכירות את האמרה, ‏"ליקוק אחד מהשמנת לא מספיק".
‏וקסם, טוב, זה אותו הדבר.
‏ככל שאסתר הזדקנה וכוחותיה התחזקו,
‏היהירות שלה דחפה אותה ‏לעשות משהו שהיה גדול עליה.
‏היא רצתה אלמותיות,
‏והיא קראה לאלה עתיקת-יומין שתיתן לה אותה.
‏האלה הזאת הייתה לילית.
‏לילית?
‏זה השם שאסתר אמרה באטליז. מי היא?
‏לילית?
‏האישה הראשונה.
‏שנזרקה מגן עדן כי רצתה שוויון זכויות.
‏האלה של הנשים שבגדו בהן.
‏כישוף דם.
‏בלה, בלה, בלה...
‏נו, באמת. ‏-רגע.
‏היה ציור שלה בחנות המתנות של המגדלור.
‏אשה, המוכרת, אמרה שאוכל ‏להשתמש בציור כדי לדבר איתה.
‏כלומר, לדבר אל הציור? הציור המסוים ההוא?
‏לא. היא אמרה שאוכל להשתמש ‏בכל ציור של לילית כדי לדבר איתה.
‏סליחה. רציתן שאקח את ההזמנה שלכן ‏לארוחת הצהריים בזמן שאתן מפטפטות?
‏חשבתי שאמרתן שאתן ממהרות. ‏-סליחה.
‏תמשיך, הוד מעלתך.
‏תודה.
‏לילית.
‏אסתר זימנה אותה וביקשה אלמותיות.
‏אבל צריך תמיד לקרוא את האותיות הקטנות.
‏אסתר קיבלה חיי נצח,
‏אבל הבינה שזה לא אומר נעורים נצחיים.
‏היא תזדקן, אבל לעולם לא תמות.
‏נגזר עליה להיות בסוף שלד חי,
‏אלא אם היא תמצא מעקף.
‏והיא מצאה אותו.
‏תרצו לנחש מהו?
‏ילדות קטנות שהיא האכילה בהן ‏את הנחש הגדול והרעב שלה.
‏ניחשתן נכון. זה משאיר אותה צעירה.
‏אנשי העיירה הרחיקו אותה בקלשונות
‏ושרפו כל בית שהיא גרה בו, החרימו אותה.
‏עד שהיא למדה להיטמע טוב יותר.
‏אבל אדווין הוא לא ילדה קטנה, ‏או אפילו בחיים.
‏למה היא לקחה אותו?
‏היא אלמותית. איך נהרוג אותה? ‏אפשר להרוג אותה?
‏הייתי לוקח לפחות קצת מלח שחור.
‏לא ייאמן. בכלל הקשבתן לסיפור שלי?
‏מלח שחור מהמכולת?
‏מה? לא. מלח שחור מכושף.
‏זאת תערובת מדויקת ‏של אפר געשי ומלח מים המוות.
‏אתן בכלל יודעות משהו על משהו?
‏טוב.
‏תודה רבה לך.
‏אל תודו לי.
‏אני כבר שונא את עצמי
‏על זה שבכלל היה אכפת לי ‏מהטיזר הבריטי השמרן והרזה הזה.
‏הנה הוא.
‏פאו! בום! אש, שורף.
‏זוכר את זה?
‏אני מרגישה רע שלכדתי אותך ‏בקופסת הזכוכית הקטנה הזאת,
‏אבל קשה מאוד לתפוס מתבגרים כמוכם.
‏ואם לדבר בכנות,
‏לא רציתי שתהרוס את התוכנית שלי ‏ותנסה להציל את החבר שלך.
‏צורב נורא. שרשרת החנק היא מברזל.
‏איפה אדווין?
‏שלא תעזי... ‏-"איפה אדווין? איפה הוא?"
‏מותק, אל תקנא.
‏ברגע שהוא יהיה מאורגן וצורח, ‏אני אבוא לשחק איתך. כן.
‏רק חכה...
‏ותראה.
‏טוב...
‏צ'רלס מוסר ד"ש.
‏צ'רלס!
‏מותק, אני יודעת שברחת מהגיהינום,
‏אבל לא תצליח לברוח מזה.
‏איך שם? בגיהינום.
‏אני ממש סקרנית. האמת שאני מעריצה מושבעת.
‏מה...
‏מה את עושה לי? ‏-כלום.
‏כרגע.
‏טוב. אני אספר לך.
‏הנשמה שלך התחשלה ‏מעשורים של עינויים בגיהינום, נכון?
‏אז הסבל הזה הפך את הנשמה לך לחזקה מספיק
‏כדי לעמוד בסבל שאני עומדת לגרום לך. הבנת?
‏הסבל שלך נותן לי כוח.
‏- חלומות שהתנפצו -
‏סליחה שאני מתפרצת פנימה ודורשת דברים,
‏אבל אנחנו צריכות מלח שחור.
‏מהסוג שמחסל מכשפה. עכשיו, אני יודעת...
‏- מלח שחור -
‏זה היה לך ממש בהישג יד.
‏כן.
‏יש לך עוד כלי רצח באיכות גבוהה ‏שנועדו לרצוח מכשפות?
‏אני חושב שאתן מדברות על אסתר פינץ'.
‏והלוואי שהייתי יכול להניא אתכן מהמעשה הזה.
‏טוב. תודה על האזהרה, אבל אנחנו...
‏לא!
‏היא בנתה משהו.
‏מכשיר נוראי שאסור לאיש לבנות.
‏לכן אנחנו חייבות לעזור.
‏גם אם זה מפחיד והסיכויים לא טובים ‏ואולי נמות מוות מזעזע.
‏קחי קמע.
‏על חשבוני.
‏מתנה.
‏מיק המיוסר.
‏בשבילי? אבל למה?
‏לפני זמן מה הקשבת לסיפור שלי וניסית לעזור.
‏לעולם אין לדעת ‏מתי הדברים הטובים שעשית יחזרו אלייך.
‏תודה.
‏זה באמת עובד?
‏זה לא יזיק, במיוחד בהתחשב ‏במה שאתן עומדות להתמודד איתו.
‏כל זה רק בשביל עוד כוח?
‏תשמעו אותו.
‏תראה, מותק, הבנתי לפני המון זמן ‏איך להיות טורפת במקום טרף.
‏והעיירה הזאת תהיה שלי, הודות לך.
‏אולי כדאי שתתכונן. זה יכאב.
‏בבקשה.
‏זה מדהים.
‏אני יודעת שזה כואב, ‏אבל אתה עומד בזה כמו אלוף.
‏כזה ילד טוב.
‏אל תדאג, זה עוד יהיה הרבה יותר גרוע.
‏- נחש ומכשפה ועורב -
‏תעצרי. היא בטח הטילה ‏לחש הרוג-על-המקום על הדלת
‏או איזה חרא של מכשפות.
‏תפסיקי!
‏זה אדווין.
‏מה היא עושה לו? חייבים להיכנס.
‏חכי. אני איכנס קודם.
‏תישארי מאחוריי, טוב?
‏ותיזהרי. קדימה.
‏תראי. הנה צ'רלס.
‏מה זה? ‏-בואי.
‏לא! בבקשה, אל תתקרבי יותר!
‏בבקשה, אל תתקרבי יותר! בבקשה!
‏וואו.
‏קריסטל.
‏את עדיין כאן.
‏תשחררי אותי מהדבר הזה.
‏עלינו לעזור לאדווין. ‏-כנ"ל.
‏אתה צריך להרוג את הנחש שבארון.
‏הוא משאיר אותה צעירה וחזקה. ‏אנו נטפל באסתר.
‏קריסטל.
‏תפסיקי!
‏בבקשה!
‏טוב. את תנסי להציל את אדווין.
‏אני אמקד את תשומת הלב של אסתר בי.
‏איך תעשי את זה?
‏בואי נגלה.
‏את מוכנה?
‏בסדר.
‏בוא נראה.
‏תשחררי את אדווין.
‏את פשוט לא מסוגלת לשמור מרחק, מה?
‏אני מתחילה לחשוב שיש לך אובססיה אליי.
‏היי.
‏זאת לא אשמתך. יש לי השפעה כזאת.
‏מפתחות. ‏-בסדר.
‏הרבה תועלת יצאה ממך.
‏עבדת על החבר הכי טוב שלי. טמנת לנו פח.
‏כשאני אצא מהדבר הזה, עורב,
‏אתה תגלה שבחרת בצד הלא נכון.
‏עכשיו אתה מתנהג לעניין.
‏קשת גאולה, אה?
‏ילד טוב.
‏עכשיו, בוא נמצא ‏את ערכת פריצת המנעולים שלי.
‏כבר קיבלת אלמותיות מאלה. זה לא מספיק?
‏לא. וקבלי ממנה עצה, ‏בקטע של נשים שעוזרות לנשים וכאלה.
‏לעולם אל תסמכי על אלה ‏שתגשים את המשאלות שלך,
‏כי היא בוודאות תדפוק אותך קשה.
‏כלומר, מעולם לא חשבתי ‏שאוכל ילדות כדי להישאר צעירה ויפה.
‏אבל, את יודעת, האותיות הקטנות.
‏נראה שרק מפלצות צריכות את האותיות הקטנות.
‏אלוהים! לא, הפנים שלי...
‏בסדר גמור.
‏מלח שחור היה אמור לשרוף, נכון? ‏אבל זו לא שעת החובבנים. בסיילם...
‏ניקו. בכיס שלי. חבל.
‏חל בי שיפור מסוים הודות לחבר שלך.
‏לא שמת לב?
‏את בהחלט תנקי את זה לפני שאהרוג אותך.
‏ניסיון יפה, חנון.
‏עושה רושם שנצטרך לעלות מדרגה.
‏בבקשה!
‏אלוהים, סכין הפולחן שלי?
‏התרשמתי.
‏אבל אני לא צוחקת,
‏את גם תתקני את הקיר הזה לפני שתמותי.
‏אני יודע שהשארתי אחת איפשהו פה.
‏זה מעולה.
‏קדימה, נחש.
‏אסתר, חכי!
‏אני יודעת מה קרה לך.
‏אני יודעת שבעלך בגד בך הרבה.
‏מה?
‏אני ממש מצטערת שהוא היה שמוק ברמות.
‏אבל גרימת אותו סבל לאחרים היא לא התשובה.
‏את פעוטה. את לא יודעת כלום על סבל.
‏אני יודעת עד כמה רעיל הכעס.
‏אני יודעת שלולא פגשתי את אדווין ואת צ'רלס ‏ואנשים שאכפת להם בכל מצב,
‏אולי הייתי ממשיכה להיות כלי משחק של שד,
‏או שהייתי גורמת לאנשים לסבול ‏כדי להסיח את דעתי מהסבל שלי.
‏אדווין וצ'רלס,
‏הם עברו טרגדיות נוראיות ולא הוגנות,
‏אבל הם בוחרים לעשות דברים טובים.
‏ואנחנו...
‏עדיין יש לנו אפשרות בחירה כזאת.
‏מי את, לעזאזל?
‏וואו. כמעט הצלחת לעבוד עליי. התקרבת מאוד.
‏אבל תרגלתי מספיק רגישות להיום.
‏כן קניתי לך מתנת פרידה.
‏- סיכויים לא טובים -
‏לא!
‏ניקו!
‏לא, ניקו!
‏תישארי איתי. כן. את בסדר.
‏ניקו?
‏איזה חרבון. או כמו שהצרפתים אומרים, "מרד".
‏אבל זאת אשמתה.
‏בצד החיובי, יש לך עוד חברת רפאים קטנה.
‏את עדיין לא מבינה, נכון?
‏זה סוג חדש של כוח, וכולו שלי.
‏ואף אחד לעולם לא יהיה שוב יותר חזק ממני.
‏אף אחד?
‏את רוצה לחטט בתודעה שלי?
‏כן, קדימה, תנסי.
‏כי את לא תפתיעי אותי הפעם, ‏כי העבר הוא רק מה שהוא.
‏הוא העבר.
‏עשינו את זה בעבר.
‏זה רק זיכרון בלתי מזיק.
‏אני הרבה יותר חזקה הפעם!
‏ואני אלמותית.
‏אז מה כבר תוכלי לעשות לי פה?
‏מי אמר שאני פה בגללך?
‏לילית!
‏את אמורה להיות ‏אלת הנשים שנעשה להן עוול, נכון?
‏המכשפה הזאת לקחה את המתנה שלך
‏ואז היא הרגה מאות ילדות קטנות ‏כדי להישאר צעירה!
‏מי ישיג צדק עבורן?
‏את שומעת אותי?
‏מי?
‏לא.
‏נחש קסום, פצעים קסומים.
‏אחלה.
‏מה נסגר? היי! לא!
‏מה עשית עכשיו?
‏מה עשית?
‏עקפתי אותך ומצאתי סמכות עם יותר עוצמה.
‏לא.
‏היבריס מחכה בסיבוב, נכון? ‏-לא.
‏אלוהים! אדווין, תחזיק מעמד!
‏הוא לא הולך לשום מקום.
‏בסדר? כי זה רק הסשן הראשון שלו ‏מתוך רבים כל כך.
‏הוא יסבול יותר מכפי שמישהו סבל ‏אי פעם בהיסטוריה של העולם.
‏עכשיו...
‏חבל שלא חתכתי אותך קודם.
‏לא.
‏לא!
‏היי.
‏הנחש מת.
‏לילית?
‏לא.
‏לא!
‏חייבים ללכת. קדימה.
‏- גם אם זה מפחיד והסיכויים לא טובים ‏ואולי נמות מוות מזעזע -
‏היא הייתה...
‏היה בה סוג מיוחד של טוב לב.
‏גם החבר'ה האלה נעלמו, כנראה.
‏היא הייתה חברה אמיתית.
‏מה יקרה עכשיו?
‏יצרתי קשר עם אימא של ניקו.
‏ישלחו את הגופה בחזרה ליפן.
‏אלוהים, זה נשמע כל כך פאקינג פרוצדורלי.
‏מה באמת יקרה עכשיו?
‏היא המשיכה לעולם הבא שלה.
‏מה איתנו?
‏חשבתי שאת צריכה לפתור הרבה דברים בלונדון.
‏לבדך.
‏אני לא חייבת לוותר על חיי הדפוקים החדשים
‏בזמן שאני מנסה לתקן ‏את החיים הדפוקים הישנים.
‏האם זה אומר...
‏שתישארי איתנו?
‏כלומר, אני...
‏אני לא יודעת איך ההיזכרות ‏באדם שהייתי תשנה אותי, אבל...
‏אני אוהבת את עצמי עכשיו.
‏וזה הודות לשניכם.
‏אז אם תסכימו לקבל אותי...
‏אני מניח שבהתחשב ‏בכל שעות עבודת השטח שהשקעת,
‏אפשר לראות בזה את קבלתך הבלתי רשמית
‏לסוכנות בלשי הרפאים.
‏שוב, לחיצת יד תספיק.
‏כן.
‏זה יהיה נהדר.
‏נארגן לך מקום במשרד,
‏ונצטרך למצוא לך מקום אחר לישון בו.
‏זה יהיה נהדר.
‏כלומר, לפענח תיקים ביחד.
‏זה מתוק.
‏זה ממש ממש נחמד בשביל כולכם. ‏אני אהיה בסדר.
‏כן. אני לא יודעת אם הביטוח שלי ‏מכסה הצתה על-טבעית.
‏אבל אני אהיה בסדר.
‏אולי תבואי איתנו?
‏אני די בטוחה שיש בשר בלונדון, נכון?
‏מה, ולעזוב את פורט טאונסנד,
‏שבה נולדתי וגדלתי וניהלתי אטליז...
‏נישתי בקושי מצליח שמכשפה פוצצה.
‏אני אחשוב על זה.
‏אבל סביר להניח שלא.
‏טוב, אני חושב שזה לגמרי נשמע כמו "אולי".
‏כן, זה בהחלט אולי.
‏הנה הוא.
‏הורדת את צמיד הידידות הקטן שלנו,
‏אז לא הייתי בטוח שאראה אותך שוב.
‏לא לכולנו יש תשע נשמות.
‏תנחומיי על החברה האמיצה שלך.
‏זה מתחשב מאוד מצידך.
‏ניקו הייתה אדם די מדהים.
‏כן.
‏תרצה חיבוק?
‏תודה שעזרת לחברות שלי ושעזרת לי.
‏למרות שזה היה בעיקר באשמתך, ‏כי לכדת אותי פה מלכתחילה.
‏טוב, אני פועל בדרכים מסתוריות.
‏אני חושב שאני מבין אותך יותר כעת.
‏בבקשה, תספר לי הכול עליי.
‏אתה בודד.
‏אתה משחק משחקים.
‏ומחליף תלבושות.
‏אתה רודף אחרי צעצועים ‏כדי להסיח את דעתך מזה.
‏אתה צודק. אנחנו באמת דומים מאוד.
‏שנינו בודדים.
‏מאה ארבעים ושבעה חתולים בפורט טאונסנד.
‏קרוב.
‏אבל יש 146 חתולים בפורט טאונסנד.
‏שכחת לספור את עצמך.
‏אתה תתגעגע אליי.
‏- בחזרה ללונדון -
‏הנה אתה.
‏איפה עוד אהיה?
‏עזרתי לקריסטל ולג'ני לסדר את החנות.
‏זאת הייתה עבודה רצינית.
‏חסרת להן. ‏-זה נשמע לי לא אמין.
‏תאמין או לא, חבר, חסרונך מורגש מאוד.
‏נטשתי אותן באמצע הסידור.
‏ואל תשכח שהבטחנו לקריסטל ‏שניסע בחזרה ללונדון איתה.
‏אתה יודע, בדרך הארוכה.
‏פשוט יש לי הרגשה מטרידה ‏שהאסימון האחרון עוד לא נפל.
‏חבר.
‏ניקו נרצחה,
‏קריסטל כמעט מתה,
‏אני כמעט נאכלתי,
‏ואתה בקושי נמלטת מנצח ‏בתור סוללה של מכשפה שמעשנת מקטרת.
‏באמת, כמה אסימונים אתה עוד צריך?
‏משלוח!
‏לכל הרוחות.
‏ואתה תמיד פשוט מבליח. מאיפה אתה בכלל מגיע?
‏משרד המכתבים המתים.
‏מי ישלח לנו קופסה?
‏טוב, שניכם. אל תזוזו.
‏לא יכול לזוז.
‏אני חושש שלא היה לי העונג להכיר.
‏הם מדברים.
‏את לא מוות.
‏אז מי את?
‏פשוט תחשבו עליי כעל אחת השיניים הקטנות ‏שגורמות לגלגל הגדול מאוד להסתובב.
‏והעולמות הבאים שלכם מחכים לכם.
‏הגיע הזמן. אז בואו נזוז.
‏שמעתם אותה. עכשיו ומיד!
‏בלי עוד עסקאות או התמקחויות ‏או סעיפים טכניים.
‏ארצה לבקש רשמית מקלט ‏בטענה שמקומי אינו בגיהינום.
‏נו, באמת.
‏בקשה רשמית.
‏את לא יכולה לנפנף את זה ולהתעלם מאיתנו.
‏אני יכולה לעשות מה שאני רוצה.
‏בקשה רשמית למקלט דורשת טופס 239, הליך אל.
‏יש לכם?
‏את רואה עם מה הייתי ‏צריכה להתמודד עד עכשיו?
‏שניכם הייתם זקוקים מזמן ‏להתאמת מציאות קיצונית.
‏תסלחי לי, אבל אני סבור שאת לא הממונה כאן.
‏מה כל זה?
‏תסבירו את זה.
‏זה ארון התיקים.
‏אלו שכתוב עליהם "נסגר" ‏הם תיקים שאני ואדווין פענחנו.
‏אנחנו עוזרים לרוחות רפאים ‏לפתור תעלומות, להתקדם.
‏- ניקו ססאקי -
‏אנחנו כבר מתים, אז אין לנו בעיה עם רוחות.
‏הוד סופיותך, שנסיים את העניין הזה?
‏אני סבורה שהוצאתי ציון לשבח ‏למחלקת אובדים ונמצאים שלך
‏על כמות התיקים שנשארו תלויים ועומדים ‏שאת הצלחת לסגור בעשורים האחרונים.
‏כן.
‏כן, זה נכון.
‏הבנים האלה עושים את אותו הדבר, לא?
‏משפחת דוולין, משפחת ורנון, ‏מורי פיצגיבון, תאומי ג'ולטי,
‏כל הנשמות האלה שהתקדמו
‏בזכות העזרה שלהם.
‏זה לא אותו הדבר, כמובן. ובכל זאת...
‏בנים.
‏בכל יום מתים יותר בני אנוש ‏מאשר אי פעם בעבר.
‏וזה אומר שיש יותר מקום לטעויות.
‏יש לכם השפעה משמעותית בנושא.
‏זה לא ישרת את טובתו של איש
‏למנוע מכם לעשות ‏את מה שברור שאתם עושים היטב.
‏הרעיון שהנערים האלה ימשיכו כשהם נטולי רסן...
‏הוא לא ייאמן.
‏כן.
‏רעיון טוב.
‏הבנים האלה אכן צריכים...
‏מה?
‏מלווה? מפעילה?
‏וזה פשוט מדהים מצידך להתנדב.
‏את תיהני לעבוד פה על כדור הארץ.
‏בכל הכבוד, היא שונאת אותנו.
‏וכולכם תסתגלו למצב.
‏אני אבדוק את ההתקדמות שלכם ‏כשהזמן יאפשר לי זאת.
‏אז תישארו...
‏מועילים.
‏לעולם אין לדעת
‏איך הנשמות שאתם עוזרים להן,
‏החותם שאתם מותירים,
‏לעולם אין לדעת
‏מתי הדברים הטובים ‏שאתם עושים אולי יחזרו אליכם.
‏וואו. לא צפיתי את זה.
‏הרשי לי לקבל את פנייך באופן רשמי ‏לסוכנות בלשי הרפאים.
‏איך עלינו לפנות אלייך?
‏לא.
‏לא!
‏אין לכם רשות לפנות אליי בכלל.
‏ו"סוכנות בלשי הרפאים"?
‏זה שם מטופש.
‏לא חוזר לגיהינום, נכון?
‏איזו הקלה בלתי צפויה.
‏אין מילים בפי.
‏אדווין, זה נהדר.
‏עכשיו צריך לחשוב
‏איך נסדר מקום בסוכנות ‏למשגיחה החדשה ולקריסטל.
‏אלוהים, נעשה צפוף.
‏אולי מטפלת הלילה תרשה לי לקרוא לה צ'רלי?
‏מהסדרה ההיא, "המלאכיות של צ'רלי".
‏לא, צ'רלס, לא נראה לי שהיא תרשה לך.
‏אשאל אותה בכל מקרה.
‏לעולם אין לדעת.
‏כלומר,
‏החיוך שלי די משכנע.
‏אז מה עכשיו?
‏תרגום כתוביות: זיוית אוריין