Det her er historien om min mor og far, og hvordan de forelskede sig.
Det var sent om natten, og min mor var ude alene.
Hun var meget bange, for hun var nemlig faret vild.
Men så kom min far.
Han dukkede pludselig op og reddede hende.
Og de blev forelskede fra det første øjekast.
De flyttede ind i et hus, fik børn, og blev en lykkelig familie.
KÆRE BARN
BEDSTEFAR
Hvordan kan det være?
Pigen...
Hun ligner vores datter.
Da hun var barn.
Ja. Hun ligner præcis Lena i den alder. Som en klon.
Vi var naboer tidligere.
Her.
Kvinden har arret, Gerd.
Men det er ikke hende.
Er du sikker?
Lægen sagde, at med ansigtsskaderne ville det være vanskeligt at...
Jeg ville da genkende min egen datter!
Pigen siger, at offeret er hendes mor.
Hvorfor spørger vi ikke kvinden om, hvem hun er?
Hun er stadig bevidstløs. Når hun kan afhøres...
Kan vi ikke vække hende?
Nej.
Jeg skal bruge sagsmappen og dna-profilen på Lena Beck.
Det ordner jeg.
Pigen fortalte sygeplejersken noget om et hus.
Hvilket hus?
Der er åbenbart et barn mere i huset.
Et barn mere?
Hannahs lillebror.
Det var dejligt, Lena.
Tak.
Hvorfor tager I ikke hjem?
DNA-sammenligningen kan tage op til ni timer.
Jeg giver besked, når vi har resultatet.
Jeg bliver her hos mit barnebarn.
Kender I jeres datters blodtype?
AB negativ, ligesom mig.
Tak.
Du er ven med familien.
- Matthias og jeg var... - Og du ledte efterforskningen.
- Var det okay for din foresatte? - Er du ved at afhøre mig?
Vidste han det?
Det var ikke noget, jeg råbte højt om dengang.
Du bragte efterforskningen i fare.
Hver mistanke, hvert spor kunne have givet bagslag på grund af interessekonflikt.
Derfor behøver ingen vide det.
Fuck!
Det her, pigen og kvinden, er det første rigtige spor i 13 år.
Har der ikke været et eneste spor i alle årene?
Aldrig noget konkret.
Vi prøvede alt dengang.
Stor eftersøgning, appel på tv,
et særligt efterforskningshold med mange betjente og over 2.000 tip.
Det gav intet.
Og så ... Du ved, hvordan det er.
Nye sager, nye navne på væggen.
Af og til mente nogen, at de havde set hende.
På Tenerife, på McDonald's eller...
Ja?
Jeg kommer.
Send adressen, okay?
Familien Beck vil blive her.
- Kunne du... - Ja.
- Vågner patienten... - Taler jeg med hende og giver besked.
Det lover jeg.
Lei!
Jeg tager dig med hjem.
Hannah.
Jeg hedder Gerd Bühling.
Düsseldorf politi.
Jeg vil stille dig et par spørgsmål.
Kan du høre mig?
Kan du give mig et tegn? Bevæge en finger?
Du har arret, men du er ikke Lena.
Hvem er du?
Fortæl ham det.
Hvad hedder du?
Fortæl ham dit navn.
Alt er okay!
- Hvad laver du her? - Bühling, politiet.
Træk vejret roligt. Du er på et hospital. Du var i en ulykke.
Træk vejret roligt, ind og ud.
Skriger du, dræber jeg dig. Gør du ikke, som jeg siger, dræber jeg dig.
Tænker du forkert, dræber jeg dig. Det er reglerne, Lena!
- Hvad hedder du? - Hold op!
Jeg...
Jeg hedder...
...Lena.
Det var flot, Lena.
Stå så op og gør dit arbejde.
Kl. er 7:45.
Morgenmad til børnene.
Ét glas mælk og en myslibar.
Børnene har brug for faste rutiner. De har brug for regler.
De har brug for en mor, der tager sig af dem.
Fang mig, hvis du kan, dumme!
Du kan ikke fange mig!
Jeg henter Frøken Tinky, så hun kan bide dig.
Vær nu stille!
SØDMÆLKSPULVER
Mor?
Skal jeg hjælpe dig, mor?
Hjælp mig.
- Vær sød at hjælpe mig. - Av!
Undskyld.
Undskyld. Gjorde jeg dig fortræd?
- Nej. Det ville du aldrig gøre, mor. - Undskyld.
Far! Mor har fået et anfald igen.
Han skaber dag og nat.
Som Gud.
Jeg tager mig af Hannah.
Forstår du det?
- Hvor var du? - Cappuccino, en skefuld sukker.
Jeg meldte mig syg på skolen og gav besked til dit kontor, okay?
Storartet.
Kvinden blev ramt af en bil.
Vi antager, at der er et barn mere på det sted, hun flygtede fra.
En dreng, Jonathan. Omkring otte år gammel.
Vi håber, han stadig lever.
Ines?
Der er nogen her.
Vi pakker sammen.
Er vejen lukket?
- Det tager lidt tid. - Hvad er der sket?
Et uheld.
- Stort postyr for et uheld. - Kører du ofte her forbi?
En genvej på mine runder.
Sikkerhedsvagt?
Hvad ligner det?
Du kørte vel ikke tilfældigvis denne vej i aftes?
I aftes?
Mine runder er morgen og aften. Om aftenen er her røvmørkt.
Kør forsigtigt.
Hvad er der sket?
- Ja? - Hej, Bühling her.
Patienten var kortvarig vågen.
- Hvad sagde hun så? - Kun, at hun hedder Lena.
- Men det er ikke hende? - Nej.
Og det ar, som fru Beck nævnte?
Det har hun, men det er alt for nyt.
Sært.
- Okay. Hvis der er noget nyt, så... - Siger jeg til, ja.
Det kan godt være.
Der er hun vist.
Fuck. Hvor er vi?
Sådan.
Spis først noget morgenmad.
Og se der. Dr. Hamstedt er her igen.
Godmorgen, Hannah.
Det gør ondt!
Undskyld.
Er bedstefar her stadig?
Hvilken bedstefar?
Bedstefaren fra i går aftes.
Han er min mors far.
I aftes reagerede nogle besøgende voldsomt, da de så Hannah.
Dem, der hvisker, lyver!
Var det din bedstefar i aftes?
Ja.
Så du har mødt ham før?
Hvor var det?
På en udflugt.
Men det er mors og min hemmelighed.
Bedstefar.
Det er umuligt.
- Hun siger, hun har besøgt ham. - Tror du hende?
Det er muligt, at hun forvansker virkeligheden lidt.
I hvert fald lidt, så den passer til hendes oplevelser og følelser.
Det kan være tæt på virkeligheden, uden at det er sket, præcis som hun siger.
Det betyder ikke, at hun lyver.
Øjeblik. Så det er faktisk muligt, at Hannah har mødt sin bedstefar før?
Det kan ikke udelukkes.
Er han hendes bedstefar?
Vi ville gerne tage en DNA-prøve fra pigen for at afgøre det.
Godt. Men de sociale myndigheder skal godkende det.
Ja.
Mor og jeg var på mange udflugter.
Vi var ved havet og i Paris.
- Vi var endda oppe i Eiffeltårnet. - I Eiffeltårnet?
Eiffeltårnet er 324 meter højt.
Det blev bygget for at fejre 100-årsdagen for den franske revolution.
Se her, Hannah.
En gave til dig.
Så dine øjne ikke gør ondt.
En gave er en gave. Tager man den igen, stjæler man.
Præcis. Tag dem på.
Skal vi sammen kigge ud engang?
Er der noget nyt?
Patienten sagde, hun hedder Lena.
Jeg ved det! Det er ikke hende, men...
Men der er noget andet.
Pigen...
...Hannah.
Hun siger, du er hendes bedstefar.
Matthias, jeg er nødt til at spørge.
Har du nogensinde set hende før?
Gerd?
- Har du set den pige før? - Hvad mener du?
Hun påstår, at hun genkender dig.
Hvad tror du?
At jeg kidnappede Lena?
Min egen datter?
Matthias, jeg...
Okay.
Jeg har det fint.
Er det muligt, at Matthias har set pigen før?
Du er skør.
Du klarer det så godt.
Sådan.
Jeg leverer den. Vi ses nedenunder senere, okay?
Ved du hvad, Hannah?
Dr. Hamstedt tager dig med til sit hospital.
Må jeg ikke blive her? Sammen med dig?
Det er desværre umuligt, søde.
Men jeg besøger dig der, okay?
Må jeg se min mor nu?
Ja, du må.
Men det bør nok være vores hemmelighed.
Körber med May. Vi har et fund. Gentager, vi har et fund.
Et stykke stof på et hegn.
Det ligner et nedlagt militærområde.
- Okay. Send koordinaterne til holdet nu. - Modtaget.
Han er altid hos dig.
Er alt okay?
Findestedet? Det er derinde.
- Bag hegnet? - Præcis.
Pis.
- Gør hende ikke oprørt. - Okay.
Patienten behøver hvile.
Jeg ved, du ikke er Lena.
Vil du ikke sige dit rigtige navn?
Kendte du Lena?
Betjenten taler om dig i datid, Lena, men...
Hvis du ikke findes mere, er alt det her...
Så er alt det her sket for mig.
Har du mødt hende her?
Hvordan...
Hvordan var hun?
Hun var...
...fortryllende.
Et fortryllende menneske.
Elskede livet. Klog.
Alle elskede hende.
Jeg har altid troet, hun ville blive forfatter eller kunstmaler.
Hun var rigtig god til at tegne.
Men hun læste jura.
Hun var på fjerde semester.
Hun havde en livlig fantasi.
Hun fandt på de vildeste historier og kunne fortælle dem utroligt godt.
Hun havde alt foran sig.
Hele livet.
Og så, efter en fest...
...forsvandt hun bare.
Ifølge de andre gæsters udsagn havde hun både drukket og andet.
Hendes sidste opkald var kl. 4:10, da hun var på vej hjem.
Okay, ja. Jeg var på badeværelset med Flo, hvis du vil vide det. Og hvad så?
Han flirtede med dig, men...
Sådan gør han med alle piger!
Lucie.
Lucie?
Derefter forblev telefonen slukket, og hun var forsvundet.
Flo?
Forsvundet fra jordens overflade.
Er det dig?
Vi overvejede alle muligheder. Festgæster, medstuderende...
Vi mistænkte hendes kæreste ... eller eks-kæreste.
De gik konstant fra hinanden.
Men faktum er,
at vi stadig ikke ved, hvad der skete med hende dengang.
Jeg fortæller dig det her, fordi...
Fordi Lenas forældre er her.
De har ledt efter deres datter i næsten 13 år.
Hvis du på nogen måde kan hjælpe os...
Han...
Jeg er altid hos dig, Lena.
- Jeg er altid hos dig, Lena. - Hvem?
Hun behøver en pause.
Nu.
Nu!
Det er okay. Det skal nok gå.
Rolig nu.
Træk vejret roligt.
- Det skal nok gå. - Jeg...
Jeg må vide noget.
Hvilket?
Er jeg gravid?
Kom, mor.
Du skal sætte dig her, mor.
Sådan gør du altid.
Nu fortæller du os en historie. Som du plejer.
Jeg vil høre en om fly.
Nej, jeg er ældst! Jeg vælger.
- Det vil du altid! - Hold op!
I kan ikke enes, så ingen historie.
Rejs dig, Lena.
Mor.
Lena.
Rejs
dig
op.
Du skal rejse dig op, mor.
Vil du ikke have noget?
Karin?
De kører hende væk.
Ja.
De tager hende fra mig.
Matthias?
Jeg stikker ikke af.
Det er en sikkerhedssele.
Så der ikke sker dig noget.
Vi ses, lille Goliath.
Vi ses, sygeplejerske Ruth.
Hvor kører de hende hen?
Det er sikkert for længst aftalt med de sociale myndigheder at...
Matthias?
Træ.
Cykel.
Trafiklys.
Mennesker.
Bænk. Løbehjul.
- Bus. - Hannah?
Kan du lide musik?
Jeg nyder at høre musik. Det gør mig altid i godt humør.
Fortalte Ruth, hvor vi skal hen?
Til et hospital for børn med psykiske eller følelsesmæssige sygdomme.
Men jeg er ikke syg.
Der er rigtig rart hos os. Virkelig. Vi har et bibliotek.
Og der er andre børn. Der er en have.
Du vil nok kunne lide det.
Cappuccino?
Én skefuld sukker.
Hvor er Matthias?
Det ved jeg ikke.
Undskyld det før.
- Det er okay. - Han er bare...
Er du okay?
Altså...
Det er gået bedre på det sidste.
Han ville endda gå med i offerstøttegruppen.
Af og til var han næsten som før.
Han grinede.
Matthias?
Vi skulle til Paris i næste uge. Det er vores bryllupsdag.
Jeg troede, vi havde klaret den.
Og nu...
Og dig? Hvordan har du det?
Jeg er stabil.
Det er godt at arbejde igen.
Men du ser ikke godt ud.
Tak.
- Karin, tag dog hjem. - Ja.
Jeg ringer, hvis der er noget nyt.
Så er vi her.
En sang mere.
Okay.
FEM UBESVAREDE OPKALD
Nej, det har jeg prøvet. Har du ikke et andet telefonnummer?
Og jurisdiktionen?
- Det bliver stadig afklaret. - Ja, jeg venter.
Det er militært område. Uden tilladelse...
- Drengen, der er der... - Som måske er der.
Han er højst otte år.
Lever han stadig, sidder han måske ved sin døde far.
Max, du har jo selv børn.
Tænk, hvis det var et af dine børn.
Goddag?
Aida Kurt, Aachen politi. Har du ansvaret her?
- Ja. - Vi mødtes på uhelds...
- Har I tilladelse? - Hvem skal jeg tale med?
NATO, naturligvis.
- Hvem? - Hvad ved jeg. Det ved de på kontoret.
Så giv mig telefonnummeret.
Der er intet endnu. Jeg har ansvaret her.
Kender du området her godt?
Nej. Jeg tjekker bare hegnet udefra.
Jeg har ikke adgang.
- Det er forbudt område! - Ja.
Afsted!
Jeg skal se noget identifikation, og så skal jeg have din forklaring.
Når indsatsstyrken siger okay, går vi ind med hundene, okay?
Max gik ind. Vi venter bare på...
Chefen siger, det er NATO-område under militærloven.
Uden tilladelse må I ikke...
Stop! Rør dig ikke! Lureminer!
Der er lureminer overalt her!
BASERET PÅ ROMANEN "KÆRE BARN" AF ROMY HAUSMANN
Tekster af: Pia C. Hvid