Tämä on tarina minun äidistäni ja isästäni ja siitä, miten he rakastuivat.
On tosi myöhä, ja äiti on yksin ulkona.
Häntä pelottaa kovasti, koska hän on eksynyt.
Mutta sitten isä tulee paikalle.
Hän ilmestyy yhtäkkiä ja pelastaa äidin.
He rakastuvat heti ensi silmäyksellä.
He muuttavat taloon, saavat lapsia ja ovat onnellinen perhe.
LAPSIKULTA
ISOISÄ
Miten voi olla?
Se tyttö -
näyttää tyttäreltämme.
Mutta lapsena.
Kyllä. Aivan Lenalta tuossa iässä. Lenan kloonilta.
Olimme ennen naapureita. - Tässä.
Sillä naisella on se arpi, Gerd.
Mutta se ei ole hän.
Oletteko varma?
Koska kasvoissa on paljon haavoja, lääkärin mukaan on vaikea...
Enkö muka tunnistaisi omaa tytärtäni?
Tyttö sanoi, että kolarin uhri on hänen äitinsä.
Miksemme kysy naiselta itseltään, kuka hän on?
Hän ei ole tullut tajuihinsa.
Kun häntä voi kuulustella... - Emmekö voi herättää häntä?
Emme voi.
Tarvitsen tapaustiedot ja Lena Beckin DNA-profiilin.
Minä hankin ne.
Tyttö kertoi hoitajalle mökistä. - Mistä mökistä?
Ilmeisesti siellä on toinen lapsi. - Toinen lapsiko?
Hannahin pikkuveli.
Tuo oli ihanaa, Lena.
Kiitos.
Voisitte mennä kotiin.
DNA-testissä kestää joskus yhdeksän tuntia.
Ilmoitan, kun tulokset tulevat. - Jään tänne lapsenlapseni kanssa.
Tiedättekö tyttärenne veriryhmän? - AB-negatiivinen, kuten minulla.
Kiitos.
Olette perheen läheinen ystävä.
Matthias ja minä olimme ystäviä... - Johditte tutkintaa.
Eikö se haitannut esimiestänne? - Onko tästä tulossa kuulustelu?
Tiesikö hän siitä?
En varsinaisesti mainostanut sitä.
Vaaransitte tutkinnan.
Jokainen epäily ja johtolanka olisi voinut räjähtää käsiinne eturistiriidan vuoksi.
Siksi kenenkään ei tarvitse tietää.
Helvetti!
Se tyttö ja se nainen ovat ensimmäinen oikea johtolanka 13 vuoteen.
Ettekö ole löytäneet yhtäkään johtolankaa? - Emme mitään konkreettista.
Kokeilimme silloin kaikkea.
Isoa etsintää, televisioesiintymistä, erikosjoukkoja upseereineen,
ja saimme yli 2 000 vihjettä.
Ei mitään.
Tiedättehän, miten se menee.
Uusia tapauksia, uusia nimiä seinällä.
Aina välillä joku soittaa ja sanoo nähneensä hänet.
Teneriffalla tai Mäkkärissä tai...
Niin?
Olen tulossa.
Lähetä sijainti.
Beckit eivät halua mennä kotiin.
Voisitteko... - Kyllä.
Jos potilas herää... - Puhun hänelle ja ilmoitan teille.
Lupaan sen.
Lei!
Vien sinut kotiin,
Hannah.
Olen Gerd Bühling, osavaltion rikospoliisi Düsseldorfista.
Haluaisin esittää pari kysymystä.
Kuuletteko minua?
Antaisitteko merkin? Liikuttaisitteko sormea?
Sinulla on arpi, mutta et ole Lena.
Kuka sinä olet? - Kerro hänelle.
Mikä nimenne on? - Kerro hänelle nimesi.
Kaikki hyvin! Mitä teette täällä? - Bühling poliisista.
Hengittäkää rauhallisesti. Olette sairaalassa.
Olitte onnettomuudessa. Hengittäkää rauhallisesti, sisään ja ulos.
Jos huudat, tapan sinut. Jos et tee niin kuin sanon, tapan sinut.
Jos ajattelet väärin, tapan sinut. Ne ovat säännöt, Lena!
Mikä nimenne on? - Lopettakaa!
Minun...
Minun nimeni on -
Lena.
Hyvin meni, Lena.
Nouse ylös ja tee työsi.
Klo 7.45 -
aamupala lapsille.
Lasi maitoa, yksi vitamiinipatukka.
Lapset tarvitsevat päivittäisen rutiinin. He tarvitsevat sääntöjä.
He tarvitsevat äidin, joka huolehtii heistä.
Ota kiinni, jos saat, tyhmänaama!
Et saa kiinni!
Haen Neiti Tinkyn, joka puree sinua.
Olkaa hiljaa!
Äiti?
Pitäisikö minun auttaa?
Auta minua, pyydän.
Olen pahoillani. Anteeksi. Satutinko sinua?
Et. Et satuttaisi minua, äiti. - Olen pahoillani.
Isä! Äiti sai taas kohtauksen.
Hän luo yön ja päivän.
Kuin Jumala.
Minä huolehdin Hannahista.
Ymmärrätkö?
Missä olet ollut? - Cappuccino, yksi sokeri.
Ilmoitin koululle sairastumiseni ja jätin viestin toimistollesi.
Hienoa.
Se nainen jäi auton alle.
Oletamme, että paikalla, josta hän pakeni, on toinenkin lapsi.
Poika, Jonathan, noin kahdeksanvuotias. Toivottavasti hän on yhä elossa.
Ines?
Täällä on joku.
Lähdetään.
Onko tie suljettu? - Tässä menee hetki.
Mitä tapahtui?
Kolari.
Melkoinen hässäkkä kolarista. - Ajatteko tästä usein?
Oikaisen tästä työvuorossa. - Oletteko vartija?
Miltä näyttää?
Satuitteko ajamaan tästä viime yönäkin?
Viime yönäkö?
Teen kierrokset aamuin ja illoin. Yöllä on pimeää kuin karhun perseessä.
Turvallista matkaa.
Mitä tapahtui?
Niin? - Hei, Bühling täällä.
Potilas heräsi hetkeksi.
No? Mitä hän sanoi? - Vain nimensä. Lena.
Mutta eikö se ole hän? - Ei.
Entä rva Beckin mainitsema arpi? - Hänellä on se, mutta se on liian tuore.
Outoa.
Selvä. Jos tulee jotain uutta, niin... - Minä ilmoittelen.
Voisin kuvitella. - Tuo taitaa olla hän.
Helvetti. Missä me olemme?
Tässä. Syö ensin aamiaista.
Ja katso. Tri Hamstedtkin on palannut.
Huomenta, Hannah.
Tuo sattuu.
Anteeksi.
Onko isoisä yhä täällä?
Mikä isoisän?
Se eilisen isoisä.
Hän on äitini isä.
Viime yön kävijät reagoivat hysteerisesti nähdessään Hannahin.
Kuiskaajat valehtelevat!
Oliko se eilisiltainen mies isoisäsi?
Kyllä.
Oletko tavannut hänet?
Missä?
Matkalla.
Mutta se on äidin ja minun salaisuus.
Isoisä.
Mahdotonta. Hannah sanoo nähneensä hänet. - Uskotteko häntä?
On mahdollista, että hän vääristää osia todellisuudesta.
Ainakin vähän, jotta ne sopisivat hänen kokemuksiinsa ja tunteisiinsa.
Hänen väitteensä voivat olla lähellä todellisuutta, vaikkei niin olisi käynyt.
Se ei tarkoita, että hän valehtelee. - Hetkinen.
Onko siis mahdollista, että Hannah on tavannut isoisänsä?
En voi sulkea sitä pois.
Onko hän Hannahin isoisä?
Haluaisimme ottaa tytöltä DNA:ta selvittääksemme sen.
Selvä. Tarvitsen ensin luvan lastensuojelulta.
Niin.
Äiti ja minä kävimme monilla matkoilla.
Kävimme merenrannalla ja Pariisissa.
Kävimme jopa Eiffel-tornissa. - Eiffel-tornissako?
Eiffel-torni on 324 metriä korkea.
Se rakennettiin Ranskan vallankumouksen 100-vuotisjuhlan kunniaksi.
Katso, Hannah.
Lahja sinulle. Jotta silmiisi ei enää sattuisi.
Lahja on lahja. Sen takaisin ottaminen on varastamista.
Aivan. Laita ne päähän.
Katsotaanko yhdessä ulos?
Onko mitään uutta?
Potilas sanoi, että hänen nimensä on Lena.
Tiedän! Se ei ole hän, mutta...
Mutta on jotakin muuta.
Se tyttö,
Hannah,
sanoo, että olet hänen isoisänsä.
Matthias, minun on kysyttävä.
Oletko nähnyt sitä tyttöä? - Gerd?
Oletko nähnyt sitä tyttöä? - Mikä tuo kysymys on?
Hannah tunnisti sinut.
Mitä luulet?
Luuletko, että sieppasin Lenan? Oman tyttäreni?
Matthias, minä...
Okei.
Olen kunnossa.
Onko mahdollista, että Matthias on nähnyt tytön aiemmin?
Olet hullu.
Hienosti menee.
Noin.
Vien tämän perille. Nähdään alakerrassa.
Kuule, Hannah,
tri Hamstedt vie sinut sairaalaan.
Enkö voi jäädä tänne? Luoksesi?
Valitettavasti se ei ole mahdollista. Mutta käyn luonasi.
Voinko mennä äidin luo?
Voit.
Mutta sen pitäisi jäädä salaisuudeksemme.
Körber ja May. Löysimme jotain. Toistan, löysimme jotain.
Pala kangasta aidassa.
Näyttää käytöstä poistetulta sotilasalueelta.
Selvä. Lähetä koordinaatit heti tiimille. - Asia selvä.
Hän on aina kanssasi.
Kaikki hyvin?
Löytöpaikkako? Se on tuolla.
Aidan takanako? - Aivan.
Saakeli.
Älkää järkyttäkö. - Selvä.
Potilas tarvitsee lepoa.
Tiedän, ettette ole Lena.
Kertoisitteko oikean nimenne?
Tunsitteko Lenan?
Tämä poliisi puhuu sinusta menneessä aikamuodossa, Lena, mutta -
jos sinua ei enää ole, niin tämä kaikki...
Sitten tämä kaikki tapahtui minulle.
Tapasitteko hänet?
Millainen -
hän oli?
Hän oli -
ihastuttava.
Ihastuttava ihminen.
Rakasti elämää, fiksu. Kaikki pitivät hänestä.
Ajattelin, että hänestä tulisi kirjailija tai taidemaalari.
Hän oli hyvä piirtämään.
Hän opiskelikin lakia.
Toinen vuosi oli lopuillaan.
Hänellä on vilkas mielikuvitus.
Hän keksi tosi villejäkin tarinoita ja osasi kertoa ne hyvin.
Hänellä oli vielä kaikki edessä, koko elämä.
Sitten yksien bileiden jälkeen -
hän vain katosi.
Todistajien mukaan hän oli juonut paljon ja ottanut jotain...
Hän soitti viimeisen puhelunsa klo 4.10. Hän oli menossa kotiin.
Okei, joo. Olin vessassa Flon kanssa. Jos haluat välttämättä tietää. Ja?
Hän flirttaili kanssasi, mutta hän on sellainen jokaisen tytön kanssa!
Lucie.
Lucie?
Sen jälkeen hänen puhelimensa oli pois päältä ja hän oli poissa.
Flo?
Hän katosi maan pinnalta.
Sinäkö siinä?
Mietimme sitten kaikkia mahdollisuuksia. Bilevieraita, opiskelijoita.
Epäilimme poikaystävää tai exää. Heidän juttunsa oli vähän väliä tauolla.
Mutta tosiasia on se,
ettemme vieläkään tiedä, mitä hänelle silloin tapahtui.
Kerron teille tämän,
koska Lenan vanhemmat ovat täällä.
He ovat etsineet tytärtään melkein 13 vuotta.
Joten jos voitte auttaa meitä...
Se mies...
Olen aina kanssasi, Lena.
- Kuka?
Hän tarvitsee tauon.
Nyt.
Nyt!
Kaikki on hyvin.
Rauhoittukaa.
Hengittäkää rauhallisesti. Kaikki hyvin.
Minä haluan tietää jotain.
Mitä?
Olenko raskaana?
Tule, äiti. Sinun pitää istua tähän, äiti.
Niin sinä aina teet.
Nyt kerrot tarinan. Kuten aina.
Haluan kuulla lentokoneista. - Ei, olen vanhempi! Saan valita.
Haluat aina päättää! - Riittää!
Jos ette osaa sopia, iltasatu on peruttu. Nouse ylös, Lena.
Äiti.
Lena.
Nouse -
ylös -
nyt.
Sinun täytyy nousta, äiti.
Etkö halua tätä?
Karin?
He vievät hänet pois. - Niin.
He vievät hänet minulta.
Matthias?
En karkaa.
Tämä on turvavyö.
Jotta sinulle ei tapahdu mitään.
Nähdään, pikku Goljat.
Nähdään, hoitaja Ruth.
Minne hänet viedään?
Lastensuojelu on varmaan järjestänyt asian...
Matthias?
Puu.
Polkupyörä.
Liikennevalot.
Ihmisiä.
Penkki. Skootteri.
Bussi. - Hannah?
Pidätkö musiikista?
Tykkään kuunnella musiikkia. Se saa hyvälle tuulelle.
Kertoiko Ruth, minne olemme menossa?
Mieli- tai emotionaalisesti sairaiden lasten klinikalle.
Mutta en ole sairas.
Siellä meillä on mukavaa. Meillä on kirjasto.
Ja on muitakin lapsia. Siellä on puutarha.
Pidät siitä varmasti.
Cappuccino?
Yksi sokeri.
Missä Matthias on?
En tiedä.
Anteeksi aiemmasta.
Ei se mitään. - Hän on vain...
Oletko kunnossa?
No,
meillä oli mennyt paremmin.
Hän halusi jopa tulla uhrien tukiryhmään. Joskus hän oli melkein vanha itsensä.
Hän nauroikin. - Matthiasko?
Aioimme mennä Pariisiin ensi viikolla. Hääpäiväksemme.
Ajattelin, että olimme päässet sen yli.
Ja nyt...
Entä sinä? Miten voit? - Oloni on vakaa.
On mukava olla taas töissä.
Et näytä hyvältä.
Kiitti.
Menisit kotiin, Karin. - Niin.
Soitan, jos kuulen uutisia.
Perillä ollaan.
Vielä yksi laulu.
Selvä.
5 VASTAAMATONTA PUHELUA
Ei, kokeilin jo sitä. Eikö ole toista puhelinnumeroa?
Entä lainkäyttövalta?
Sitä selvitetään vielä. - Joo, odotan.
Tämä on armeijan aluetta. Ilman lupaa...
Siellä oleva poika... - Joka ehkä on siellä.
Hän on korkeintaan kahdeksan.
Jos hän on elossa, hän istuu kuolleen isänsä vieressä.
Sinulla on lapsia, Max. Kuvittele, että se on yksi pojistasi.
Hei. Aida Kurt, Aachenin rikospoliisi. Vastaatteko alueesta?
Kyllä. - Tapasimme kolaripaikalla...
Saitteko luvan? - Keneltä sitä kysytään?
NATOlta tietysti.
Keneltä siellä? - Mistä tiedän? Toimisto tietää.
Antakaa sitten numero.
Siellä ei ole vielä ketään. Tämä on vastuullani.
Tunnetteko tämän alueen?
En. Tarkistan vain aidan ulkopuolelta. En saa mennä sisälle.
Kulkuun tarvitaan lupa! - Kyllä.
Mennään!
Näyttäkää henkkarinne. Sitten haluaisin ottaa lausuntonne.
Kun iskuryhmä antaa luvan, menemme sisään koirien kanssa.
Max meni sisään. Odotamme...
Pomon mukaan tämä on NATOn aluetta. Voimassa on sotalaki.
Ilman lupaa ette saa...
Seis! Täällä on ansoja! Kaikkialla on miinoja!
ROMY HAUSMANNIN ROMAANIN LIEBES KIND POHJALTA
Tekstitys: Eveliina Paranko