Com estàs, Lena?
Jo no em dic Lena.
Ajuda!
No!
Sí, collons, ja ho sabia!
Però què se suposa que he de fer?
Quedar-me de braços plegats fins que algun dia ens donin permís?
Quan hàgim trobat el nen em poden suspendre del meu càrrec!
No, de cap manera.
L'equip de desactivació d'explosius el necessitem ara mateix.
La situació segueix de perill imminent.
Sí.
No entrarem fins que arribin,
però i si el nen es passeja per allà i és el següent que vola pels aires?
EDIFICI PRINCIPAL
És una càmera, així veiem qui entra i surt.
Necessites res més?
Tens gana o set?
O tens alguna pregunta?
Et deixo perquè estiguis còmoda, sí?
Soc una nena gran.
Ho he recordat tot perfectament.
Ho he fet tot bé.
Tens set, Lena?
Primer, toca tenyir-te els cabells.
I després podràs beure.
D'acord.
Et deixo que t'ho pensis una estona.
Això és un sí?
Sí.
Doncs posem-te guapa, Lena.
La cicatriu que té aquí...
La Lena tenia deu anys.
Va agafar les pinces calentes de la barbacoa.
Just a la meva festa d'aniversari.
És gairebé perfecte, Lena.
Només falta una cosa.
DESACTIVACIÓ D'EXPLOSIUS
D'acord, apropin-se.
Vinguin.
D'acord.
Quan l'equip d'explosius acabi, entrarem amb gossos.
Entrarem al recinte en grups de quatre amb reforç.
Gràcies.
Des de l'OTAN ens han dit que les mines no són de l'equip militar.
Abans de tancar una base, es comprova tot el recinte.
I...
m'han demanat el seu nom.
- Em sap greu. - El què?
Doncs...
tot.
Ja hem arribat.
Seran 183,70 euros.
Matthias?
Què fas?
- Preparo l'habitació de la Lena. - Per què?
Per a la Hannah, per si ens ve a veure.
Jo era a l'hospital esperant-te. Estava preocupada!
He vingut en taxi!
Adeu, mama. Passeu-ho bé a París.
I no pateixis, que vigilaré la casa.
Porta'm alguna cosa, sí?
Mira.
Creus que a la Hannah li agradarà?
Hi puc donar una capa de pintura.
Encara no sabem si és la filla de la Lena.
És clar que ho és.
Fins que les proves d'ADN...
No em cal cap prova d'ADN per reconèixer la meva neta.
I ella per què et va reconèixer?
Per què?
Perquè ho va sentir, i jo també.
És la filla de la Lena, ho vaig sentir.
Matthias, per què et va reconèixer?
El control fa la seguretat.
Les normes...
fan la seguretat.
La seguretat és el més important del món.
A partir d'ara, obeiràs les normes:
ordre,
disciplina,
sinceritat
i respecte.
Quan entri a la sala, ensenyaràs les mans,
perquè et vegi bé a l'instant.
Aniràs al lavabo al matí a les set,
a les dotze,
a les cinc i a les vuit.
T'ajudaré a netejar-te.
Vigila! És la teva brusa preferida! Aixeca el braç!
Vull tornar a casa.
Ja ets a casa, Lena.
Vull tornar a casa.
Aquí està segura.
Quin dia és?
Dimarts,
sis de setembre.
Com es diu?
Cinc mesos.
Cinc...
Va estar cinc mesos...
La nena, la Hannah,
hi va ser tot aquest temps?
També hi havia un nen?
El Jonathan.
Estàs desperta?
Jonathan.
Ves amb cura.
Només volia veure si ja havia descansat prou.
Mireu, la mama ha tornat.
- Hola, mama. - Hola, mama.
Estàs molt guapa.
Els nens t'han trobat a faltar.
Ajuda'm.
Bé, ja gairebé són les vuit, toca anar al lavabo.
Abans posaràs els nens a dormir.
No són els meus fills.
Sí, Lena. Són els teus fills.
Jo soc el teu marit.
Som una família feliç.
Però no són els meus...
Ja no tens ningú més.
Només nosaltres.
Et sentiràs millor quan ho entenguis.
Busca!
EXPLOSIUS
Parin.
El gos nota alguna cosa.
Sí?
Segueix amb la pacient?
Sí, soc amb ella.
S'hi pot parlar?
Sí, està desperta.
Segurament hem trobat la casa.
Però no sabem si hi ha algú a dins esperant-nos amb una bomba.
A part del nen, qui hi pot haver a la casa?
Ell.
Li vaig donar un cop...
amb un globus de neu.
Un bon cop al cap.
- Bé, entrem. - Sí.
Policia!
- No es moguin! - Policia!
Policia! Una persona a terra!
Policia!
Policia, no es mogui!
Persona a terra: morta.
Segona habitació neta!
Tercera habitació neta!
Quarta habitació neta!
Aida?
El...
El presumpte...
Té la cara...
Té la cara destrossada.
I el nen? El veuen?
Aida?
A l'habitació dels nens.
A l'habitació dels nens, sota el llit.
És aquí.
Hola.
Em dic Aida.
"El Jonathan ho ha fet tot bé."
L'hi heu de dir.
M'ha sentit?
Jonathan,
ho has fet tot bé.
El tinc.
El tenen.
I ell?
És mort.
Em dic Jasmin.
Lena, això va contra les normes.
Jasmin Grass.
Saps que t'hauré de castigar per això.
On viu, senyora Grass?
A Friburg.
Per què fas això, Lena?
No, a Düsseldorf.
Ets dolenta i una desagraïda.
Hi ha algú a qui puguem avisar?
El meu pare.
Ulrich Grass.
D'acord.
Senyora Grass, ara li trucaré.
Gràcies.
No ploris,
ets aquí amb mi.
Amor, amb mi estàs salvat.
Et guardaré...
dins del cor.
No passa res.
Tot anirà bé.
No ploris més.
Vindré amb tu.
Queda't amb mi,
estaré al teu costat.
Els meus companys de Friburg ara van a buscar el seu pare.
Diu que només li havia donat un cop, no?
Sí.
A la foto...
Quina foto?
- No serveix per identificar-lo. - L'he de veure.
No pot ser, senyora Grass.
L'he de veure.
L'he de veure!
Jo no he fet això.
Potser no se'n recorda.
- Jo no he fet això. - Era defensa pròpia.
Jo no he fet això.
Calmi's.
- Es diu Jasmin Grass. - Jo no he fet això.
Fora! Li donaré una cosa per calmar-la.
- El globus de neu... - Fora!
- ...es va trencar... - Calmi's.
...del tot.
Calmi's, senyora Grass.
- Es va trencar! - Em sent?
- Es va trencar! - Respiri lentament.
- Jo no he fet això. - Respiri.
Un altre cop, respiri fondo.
Gerd?
Has arribat bé a casa?
Sí.
Ell era allà?
Sí.
Han trobat la casa i el nen.
Per sort està bé, el nen.
També hem trobat el culpable, mort.
Karin, m'has sentit?
I la Lena?
No, encara res.
L'has de trobar.
- Hola. - Hola.
Ostres. Hola.
EMERGÈNCIES
Et tinc, no passa res.
No passa res.
Hannah, mira qui ha vingut.
La teva germana és aquí, veus?
Ja està.
M'has de deixar anar.
On és la Senyora Tinky?
Potser segueix a casa amagada.
Els diré que la busquin, sí?
Si necessites res, soc aquí al costat.
Crideu "Shari" ben fort o em veniu a buscar, d'acord?
Els has dit res del bebè?
Els has dit res de la Sarah?
Infants, veniu a l'estable de Betlem
i veureu en aquesta santíssima nit
la joia que ens envia el Senyor des del cel.
Molt bé.
Ara, els vostres regals.
Jonathan, aquest és per a tu.
Què es diu?
- Gràcies, Pare Noel. - Molt bé.
L'has de sacsejar.
El meu tresor.
I ara tu, Hannah.
Va, agafa'l.
Gràcies, Pare Noel.
Quin nom li posaràs?
- Li pregunto a la mama. - No.
La mama dorm, necessita descansar.
¿I si li poses...
Tinky?
Està bé. Senyora Tinky.
La mama també té un regal?
Sí.
La mama tindrà un bebè.
- És el de la Policia Criminal? - Bühling.
- Soc l'agent Reisig. - Sí.
No surti de la zona acordonada.
I si veu cap gat, avisi'm.
És de la nena i es diu Senyora Tinky.
Senyora Tinky?
Ja ho sé.
Em quedaré fins que els hagi exposat el cas.
D'acord, i tant.
Gràcies, l'hi agraeixo.
Es queda el cas?
Per què ho diu?
Un company ha perdut el peu per culpa meva.
Havia d'esperar que l'OTAN vingués amb la clau?
Això creu el meu superior.
I els de la base de l'OTAN.
Ah, i el cap de l'empresa de seguretat presentarà càrrecs contra mi.
Llavors està suspesa?
Encara no.
Tot anirà bé.
És allà.
A veure, obre la boca.
Serà un moment.
- T'ho prometo. - No.
Jo ja ho he fet.
No és res, només has d'obrir la boca.
Molt bé.
I... ja està.
Veus?
I ara tinc una cosa per a tu.
Unes ulleres de sol molt guais.
Preparat?
D'acord.
Ei.
No passa res.
No vull ser aquí.
No passa res.
Vull ser amb la Senyora Tinky
i amb la mama.
Ho heu apuntat?
No havia vist mai ferides així.
La Jasmin Grass devia perdre el control.
Què és això?
Una càmera de vigilància.
Sembla que transmet vídeo per wifi.
Hi ha cap rúter per aquí?
No n'hem vist cap.
Vaig a mirar a fora, sí?
La Hannah sempre es referia a aquest dibuix com a "L'avi".
Volia que li expliqués contes sobre ell.
Sobre el seu jardí i la cabana,
sobre hortènsies i marietes i pastissos de maduixa.
Vaig arribar a sentir-ne l'olor i tot, de les maduixes.
HI HAVIA AQUEST DIBUIX A LA CASA, A LA LLITERA DELS NENS.
PER AIXÒ LA HANNAH EL VA RECONÈIXER.
- Ajuda! - Mossega'l, Senyora Tinky!
Mossega'l!
Necessiteu més caixes?
Sí, gràcies. Deixa-les aquí.
La mama ara us posarà a dormir.
Per fi.
Són les vuit, va.
Fes servir el vàter.
No en tinc ganes.
Sí, ho has de fer.
De debò, no en tinc ganes.
- Vaig a buscar materials. - Molt bé.
"La felicitat és un sentiment particularment favorable,
una mescla de sort i de fortuna."
Escriu: "La felicitat..."
Com és la felicitat?
Veniu aquí.
Còmoda.
Agradable, i càlida.
Aquí hi ha una cosa.
Què és?
Crec que hem trobat el rúter.
Molt bé.
SENSE SENYAL
Fora! Tothom fora!
- Com? - Tothom fora!
- Hi ha una bomba! - Fora!
Fora! Bomba!
Allunyeu-vos de la casa!
Hannes!
Les ferides de la cara i el coll les va causar un tros de vidre còncau.
Profunditat:
fins a disset mil·límetres.
Longitud de la primera ferida:
fins a 50 mil·límetres.
I el gruix del vidre del globus de neu
coincideix exactament amb el d'aquests talls.
Yun?
Mireu, el globus de neu.
Falta un tros gran del darrere.
I coincideix amb la forma i la llargada de les ferides.
Però són totes post mortem.
- Com? - Primer li van trencar el coll.
N'hi ha prou amb cop amb un objecte contundent.
Així.
I si és el punt exacte, separes la base del crani de la columna.
Dislocació atlantooccipital.
D'acord.
I l'ADN?
L'ADN del difunt no coincideix amb el dels nens.
- Si no és el pare, vol dir que... - Que...
- Que hi ha algú altre involucrat? - I segurament un tercer.
Com que un tercer?
Perquè les proves d'ADN mostren que els nens tenen la mateixa mare,
la Lena Beck.
Però no el mateix pare.
BASADA EN LA NOVEL·LA LIEBES KIND, DE ROMY HAUSMANN
Subtítols: Albert Vilalta