Hvordan går det, Lena?
Jeg hedder ikke Lena!
Hallo!
Hallo! Hjælp!
KÆRE BARN
HUSET
Nej!
Ja! Det vidste jeg sgu godt, men hvad skulle jeg have gjort?
Skulle jeg have ventet hele dagen på, at tilladelsen måske...
Når vi finder drengen, kan du bare suspendere mig!
Nej! Absolut ikke. Vi skal bruge mineryddere nu. Straks!
Der er stadig er overhængende fare!
Ja.
Vi går ikke ind i mellemtiden,
men hvad, hvis drengen er derinde og bliver sprængt væk som den næste?
Kameraet viser os, hvem der kommer og går.
Mangler du noget?
Er du sulten eller tørstig, eller har du nogen spørgsmål?
Så lader jeg dig falde til, okay?
Jeg er en stor pige.
Jeg huskede alt helt præcist.
Jeg gjorde alt rigtigt.
Er du tørstig, Lena?
Først afbleger vi dit hår.
Så får du noget at drikke.
Godt.
Tag dig tid til at tænke over det.
Betyder det ja?
Ja.
Nu gør vi dig smuk, Lena.
Det ar, du har der...
Lena var ti.
Hun tog grilltangen fra den glohede grill.
Og så lige til min fødselsdagsfest.
Det er næsten perfekt, Lena.
Der mangler kun én ting.
MINERYDDERTJENESTEN
Okay, kom herhen.
Kom herhen.
Godt.
Når minerydderne siger til, går vi ind med hundene.
Vi går sikrede ind på området i hold på fire.
Tak.
Den ansvarlige på NATO-basen siger, at minerne umuligt kan være militærets.
Før lukning bliver alle områder ryddet af deres mineryddere.
Og han...
...ville vide, hvad du hed.
- Jeg beklager. - Hvad?
Altså...
Alt det her.
Så er vi fremme.
183,70 euro, tak.
Matthias?
Hvad laver du?
- Jeg gør Lenas værelse klar. - Hvorfor?
Til Hannah. Hvis hun kommer på besøg.
Jeg ventede på dig på hospitalet. Jeg var bekymret!
Jeg tog en taxa hjem!
Farvel, mor. Hyg dig i Paris.
Bare rolig. Jeg holder øje med alt her.
Køb noget til mig, okay?
Se her.
Mon Hannah vil kunne lide det?
Jeg kunne male det op.
Vi ved jo endnu ikke, om hun er Lenas datter.
Det er hun da!
Før DNA-resultatet kommer...
Det behøver jeg ikke for at kunne genkende mit barnebarn.
Hvorfor genkendte hun dig?
Hvorfor?
Fordi hun kunne mærke det. Ligesom mig.
- Jeg vidste straks, hun er Lenas datter. - Hvorfor genkendte hun dig?
Kontrol giver sikkerhed.
Regler...
...giver sikkerhed.
Sikkerhed er det vigtigste i verden.
Fra nu af følger du reglerne:
orden,
disciplin,
ærlighed
og respekt.
Når jeg kommer, rejser du dig og viser hænderne,
så jeg kan straks kan se dig.
Du bruger badeværelset om morgenen kl. 7:00,
kl. 12:00
samt kl. 17:00 og kl. 20:00.
Jeg hjælper med personlig hygiejne.
Pas på! Det er din yndlingsbluse! Op med armen!
Jeg vil hjem.
- Jeg vil hjem. - Du er hjemme, Lena.
Jeg vil hjem.
Du er i sikkerhed her.
Hvilken dag er det i dag?
Tirsdag.
Den 6. september.
Hvad hedder du?
Fem måneder.
Fem...
I fem måneder var du...
Pigen, Hannah,
var hun der også hele tiden?
Var der også en dreng?
Jonathan.
Er du vågen?
Jonathan, vær ikke så hård.
Jeg ville bare se, om hun var færdig med at hvile sig.
Se, mor er tilbage igen.
- Hej, mor. - Hej, mor.
Du ser smuk ud.
Dine børn har savnet dig meget.
Hjælp mig.
Godt. Klokken er næsten 20. Din wc-tid. Først lægger du dine børn i seng.
Det er ikke mine børn.
Jo, Lena. Det er dine børn.
Jeg er din mand.
Vi er en lykkelig familie.
- Men det er ikke mine... - Du har ikke længere nogen andre.
Kun os.
Du får det bedre, når du forstår det.
Søg!
MINERYDDERTJENESTEN
Stop!
Hund angiver.
Ja?
- Er du stadig hos patienten? - Ja, jeg er hos hende.
Kan man tale med hende?
Ja, hun er vågen.
Vi har vist fundet huset.
Men vi ved ikke, om der sidder en klar til at sprænge alt i luften.
Hvem kan ellers være i huset ud over drengen?
Ham.
Jeg slog ham...
...med en snekugle.
Én gang i tindingen...
- Okay, vi går ind. - Ja.
- Det er politiet! - Politiet!
- Stå stille! - Politiet!
Politiet! En person på gulvet!
Politiet!
Politiet, rør dig ikke!
Person på gulvet: død!
- Rum to er afsøgt! - Rum tre er afsøgt!
Rum fire er afsøgt!
Aida?
Han...
Gerningsmanden...
Hans ansigt er helt...
Det er helt revet op.
Hvad med drengen? Kan du se ham?
Aida?
På børneværelset.
På børneværelset under sengen.
Han er her.
Hej.
Jeg hedder Aida.
"Jonathan gjorde alt rigtigt."
Det skal man sige til ham.
Hørte du det?
Jonathan,
du gjorde alt rigtigt.
Jeg har ham.
De har drengen.
Og ham?
Han er død.
Jeg hedder Jasmin.
Lena, det er imod reglerne.
Jasmin Grass.
Du ved, at jeg må straffe dig for det!
Hvor bor du, fru Grass?
I Freiburg.
Hvorfor gør du det her, Lena?
Nej. Düsseldorf.
Du er utaknemlig og slem!
Er der nogen, vi kan kontakte for dig?
Min far.
Ulrich Grass.
Godt.
Fru Grass, jeg ringer til ham nu.
Tak.
Græd ikke
Jeg har dig her hos mig
Skat, nu er du i sikkerhed hos mig
Jeg holder dig i
Mit hjerte
Det skal nok gå.
Det skal nok gå alt sammen.
Græd ikke igen
Jeg går sammen med dig
Bliv hos mig
Jeg er ved din side
Politiet i Freiburg kører hen til din far nu.
Du sagde lige, at du kun ramte ham én gang, ikke?
Jo?
På billedet...
Hvilket billede?
- Det kan ikke bruges til identifikation. - Jeg må se det.
Det går ikke, fru Grass.
Jeg må se ham!
- Det var ikke mig. - Måske kan du ikke huske det mere.
- Det var ikke mig. - Det var selvforsvar.
Det var ikke mig.
- Det var ikke mig! - Rolig nu.
- Hun hedder Jasmin Grass. - Det var ikke mig!
Ud! Du får noget beroligende.
- Men snekuglen... - Ud!
- ...gik straks... - Slap af.
...i stykker.
Rolig nu, fru Grass.
- I stykker! - Kan du høre mig?
- I stykker. - Rolige åndedrag.
- Det var ikke mig. - Træk vejret ind.
Tag en dyb indånding mere.
Gerd?
- Er du kommet godt hjem? - Ja.
- Er han der også? - Ja.
De fandt huset. Og drengen.
Han har det godt efter omstændighederne.
Vi fandt også gerningsmanden død.
Hørte du det?
Og Lena?
Nej. Ikke endnu.
Du må finde hende.
- Hej. - Hej.
Du milde. Hej.
REDNINGSTJENESTEN
Jeg har det. Alt er fint.
Det skal nok gå.
Hannah, se, hvem der er her.
Se, din søster er her også.
Sådan.
Du er nødt til at slippe mig nu.
Hvor er Frøken Tinky?
Måske gemmer hun sig stadig derhjemme.
Jeg beder dem om at se efter hende.
Er der noget, er jeg lige ved siden af.
Råb bare "Shari" højt, eller kom ind til mig, okay?
Fortalte du dem om babyen?
Har du fortalt dem om Sarah?
Børn, kom til Bethlehems stald
Se på denne den helligste af alle nætter
Hvad himlens fader glæder os med
Meget fint. Og nu får I jeres gaver.
Jonathan, den her er til dig.
Hvad siger man?
- Tak, Julemand. - Ja.
Du skal ryste den.
Min helt egen skat.
Og nu, Hannah.
Dyk bare ned.
Tak, Julemand.
Hvad vil du kalde hende?
- Jeg spørger mor. - Nej, stop.
Mor sover allerede. Hun skal hvile sig.
Hvad siger du til...
...Tinky?
Okay. Frøken Tinky.
Får mor også en gave?
Ja.
Mor skal jo have en baby.
- Er du fra kriminalpolitiet? - Bühling.
- Politiassistent Reisig. - Ja.
Hold dig til den markerede sti.
Og sig til, hvis du ser en kat.
Den tilhører pigen og hedder Frøken Tinky.
Frøken Tinky?
Det ved jeg, ja.
Jeg bliver kun, til de er opdateret på sagen.
Okay, det gør jeg. Tak, chef. Det værdsætter jeg.
Vil du tage over nu?
Hvorfor skulle jeg?
En betjent mistede en fod på grund af mine ordrer.
Burde du så have ventet, til NATO kom med nøglen?
Det mener min chef.
Og dem fra NATO-basen.
Og den ansvarlige sikkerhedschef for området har klaget over mig.
Er du så suspenderet nu?
Ikke endnu.
Det skal nok gå.
Det er derhenne.
Vil du åbne din mund, tak?
Det går hurtigt.
- Det lover jeg. - Nej.
Jeg har gjort det.
Det er barnemad. Du skal bare åbne munden.
Meget fint.
Og så er det oversået.
Ser du?
Og nu har jeg noget her til dig.
Et par seje solbriller.
Er du klar?
Okay.
Hør nu.
Hør.
Det skal nok gå.
Jeg vil ikke være her.
Det skal nok gå.
Jeg vil være sammen med Frøken Tinky.
Og med mor.
Har du noteret det?
Jeg har aldrig før set sådanne skader.
Jasmin Grass må have fået et blackout.
Hvad har vi her?
Et overvågningskamera.
Det sender vist via WLAN.
- Er her en router? - Vi har intet fundet herinde endnu.
Jeg kigger udenfor, okay?
Hannah kaldte altid tegningen "Bedstefar."
Jeg skulle fortælle historier om ham.
Om hans have med hytten.
Om hortensiaer, mariehøns og jordbærkage.
På et tidspunkt kunne jeg endda lugte jordbærrene.
DENNE TEGNING VAR I HUSET. PÅ BØRNENES SENG.
DERFOR GENKENDTE HANNAH HAM.
- Hjælp! - Bid ham, Frøken Tinky!
Bid bare til!
- Behøver I flere kasser? - Ja, tak. Sæt dem her.
Mor lægger jer i seng om lidt.
Endelig igen!
Kl. er 20:00. Kom så.
Gå på toilettet, Lena.
Det behøver jeg ikke.
Jo, det behøver du.
Det gør jeg virkelig ikke.
- Jeg henter materialer. - Ja, fint.
"Lykke er et særligt gunstigt tilfælde.
En glædelig skæbne."
Skriv: "Lykke...
Hvordan føles lykke egentlig?
Kom her.
Tæt.
Rart. Og varmt.
Der er noget her!
Hvad er det?
Vi fandt vist routeren!
Glimrende.
INTET SIGNAL
Ud med jer! Allesammen ud!
- Hvad? - Ud! Kom så!
- Der er en bombe! - Ud!
Ud! Bombe!
Kom væk fra huset!
Hannes!
Skaderne på ansigt og hals
blev uden tvivl forårsaget af et konkavt stykke glas.
Dybde...
...op til 17 millimeter.
Første indstikslængde...
...op til 50 millimeter.
Og tykkelsen på snekuglens glas
passer præcist med bredden på snitsårene her.
Yun?
Så her på snekuglen.
På bagsiden mangler et stort stykke.
Det passer perfekt til indstikssår og sårbredde.
Men de er alle tilført post mortem.
- Hvad? - Hans hals blev brækket først.
Et perfekt placeret slag med en stump genstand er nok.
Sådan her. Bang.
Og rammer man præcist, adskiller man kraniet fra rygraden.
Atlanto-occipital dislokation.
Okay.
Hvad med DNA'et?
Den afdødes DNA stemmer ikke med børnenes.
Er han ikke faderen, så...
Så er der en gerningsmand mere?
Og nok også en tredje.
Hvorfor tre?
Fordi DNA-resultatet viste, at børnene har samme mor,
Lena Beck.
Men ikke den samme far.
BASERET PÅ ROMANEN "KÆRE BARN" AF ROMY HAUSMANN
Tekster af: Pia C. Hvid