‫- יסמין גראס‬ ‫מועמדת למשרת קופירייטינג -‬
‫את כבר מנוסה מאוד.‬
‫רקע בפסיכולוגיה של הפרסום‬ ‫ואז עבדת כקופירייטרית.‬
‫הטקסטים האלו נהדרים.‬
‫שנונים, יצירתיים.‬
‫מרגשים, מסופרים יפה.‬
‫עבדתי בכמה קמפיינים.‬
‫הייתי מנהלת קריאייטיב בכירה.‬
‫ראיתי את זה.‬
‫אז אני תוהה...‬
‫האם אינך מנוסה מדי לעבודה בפיתוח קונספט?‬
‫גם מבחינת שכר?‬ ‫-תוכלו לקדם אותי מהר.‬
‫בסדר.‬
‫- "אומדיה"‬ ‫משרד פרסום -‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫זה הלך נהדר.‬ ‫-כן, אתה חושב?‬
‫יתקשרו אלייך מחר.‬
‫- ילדה יקרה -‬
‫- חוקים -‬
‫את מתרגשת, לנה?‬
‫שלום, אבא.‬ ‫-היי.‬
‫כמעט סיימתי.‬
‫מה שלומך היום?‬
‫טוב.‬
‫אני אעשה את זה.‬ ‫-לא, אני מסתדרת.‬
‫תהיי חזקה עכשיו, לנה.‬
‫כמעט הצלחת.‬
‫גברת גראס.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫כבר אמרתי שלדעתי,‬ ‫מוקדם מדי להשתחרר לאחר 14 ימים.‬
‫כדאי שתישארי עוד קצת.‬
‫אני כבר מרגישה יותר טוב.‬
‫אז תבטיחי לי, בבקשה,‬ ‫שתמשיכי להגיע לטיפולים.‬
‫הקולגה שלי בדיסלדורף מצוין.‬
‫יש לך ד"ש מאווה.‬
‫גם מהתאומים. יש להם אבעבועות רוח,‬ ‫אחרת אווה הייתה באה.‬
‫גם קאי מוסר ד"ש.‬
‫איזה קאי?‬
‫הוא ממש התרגש לשמוע ש...‬ ‫-איזה מסכן.‬
‫אם הוא לא היה דופק את האקסית שלו‬ ‫במשך כמעט שנה, לא הייתי...‬
‫כל זה לא היה...‬
‫זו לא אשמתו של קאי.‬
‫קאי הוא פשוט...‬
‫פשוט מניאק.‬
‫באמת לא בא לך לחזור?‬
‫לפרייבורג?‬ ‫-מה אעשה שם?‬
‫מה תעשי כאן?‬
‫אין לך חברים ולא עבודה.‬
‫הדירה שלך עדיין לא מרוהטת.‬
‫תגורי איתנו.‬ ‫-הכול בסדר, אבא.‬
‫תמיד רציתי לעזוב את פרייבורג.‬
‫התעשייה גדולה יותר כאן,‬ ‫יש יותר הזדמנויות. וכבר מצאתי עבודה.‬
‫תחשבי על זה, יאסי.‬
‫בעיתון של אתמול כתוב‬ ‫שאישה אחרת נשבתה לפנייך. לינה בק.‬
‫לנה.‬
‫שמה לנה.‬
‫ושני הילדים...‬ ‫-אמרתי לך שאני לא רוצה לדבר על זה.‬
‫שלום.‬ ‫-היי.‬
‫כמו זו שבבית.‬
‫כן.‬
‫איפה היא?‬
‫זה לא רחוק מכאן.‬
‫שלום, מר ביולינג.‬
‫איפה שאר הגוף שלה?‬
‫בטח חזירי בר.‬
‫זה מה ששומר-היערות אמר.‬
‫הוא הזעיק אותנו, כי גילה שיש כאן בולען.‬
‫זה ממצא מקרי.‬
‫יש עקבות של להקה שלמה.‬
‫תודה.‬
‫כפי שנמסר לנו ממקורות פנימיים,‬ ‫המשטרה מצאה גופה‬
‫שעשויה להיות קשורה‬ ‫לפרשת החטיפה של יסמין ג'.‬
‫ייתכן שאלו שרידי גופתה של לנה בק.‬
‫סטודנטית שנעלמה לפני 13 שנים.‬
‫למרות חיפוש נרחב...‬
‫קארין?‬
‫מצאתם אותה?‬
‫שיט.‬
‫שמעתי ברדיו.‬
‫צריך לחכות לתוצאות הבדיקה. אני...‬
‫בבקשה, ברגע שאדע משהו...‬
‫אהיה בקשר.‬
‫שנאכל ביחד? אבשל לנו משהו.‬
‫אבא, נותרו לך יותר מחמש שעות נסיעה.‬
‫אני מצטער על מה שקרה קודם.‬
‫זה בסדר.‬
‫בסדר.‬
‫המקרר מלא.‬
‫אווררתי את הדירה.‬
‫הנה.‬
‫זה לדלת הבניין, שלושה לדלת הדירה.‬
‫המנעולן אמר שהדלת חסינה בפני פריצה.‬
‫שמתי טלפון חדש על השולחן שלך.‬
‫תודה.‬
‫גברת גראס?‬
‫כן.‬ ‫-בוייביץ', משטרת דיסלדורף.‬
‫רק רציתי שתדעי שנישאר לידך לעת עתה.‬
‫בסדר.‬
‫יאסי, אם תרצי, אוכל להישאר לכמה ימים.‬
‫אבא, הכול בסדר.‬
‫אל תדאג, טוב?‬
‫אני אהיה בסדר.‬
‫תמסור לכולם ד"ש ממני.‬
‫למה את עושה את זה, לנה?‬
‫אין טעם.‬
‫הוא תמיד איתך.‬
‫המשטרה מצאה היום גופת אישה ביער הסמוך.‬
‫המנוחה היא ככל הנראה לנה בק.‬
‫סטודנטית שנעלמה לפני 13 שנים‬ ‫באזור דיסלדורף, אחרי מסיבה.‬
‫לאחר היעלמה התבצע חיפוש ברחבי הארץ...‬
‫דיברתי עם גרד בטלפון.‬
‫הם עדיין לא יודעים אם זו באמת לנה.‬
‫נראה לי שזו היא.‬
‫זה בלתי נסבל.‬
‫אנחנו שומעים בחדשות‬
‫בחדשות, שהבת שלנו נמצאה.‬
‫אופס.‬
‫זה הגיע לתקשורת.‬
‫כמובן.‬
‫אנחנו מוצאים את לנה‬ ‫והוריה שומעים על זה ברדיו.‬
‫לא בטוח שזו לנה.‬
‫מי זו יכולה להיות?‬
‫הנה.‬
‫האיש מהבית.‬
‫כנראה שכך הוא נראה.‬
‫הקולגות עשו כמיטב יכולתם.‬
‫זה לא היה קל, בגלל החבלות על הגופה.‬
‫לא אאשים את גברת גראס.‬
‫אם זו באמת גברת גראס.‬ ‫כלומר, היא עדיין מכחישה את זה.‬
‫היא מעורפלת.‬
‫ואולי היא באמת השותפה של המת?‬
‫אני עדיין לא מאמין שהיו כמה תוקפים.‬
‫ואם כן, אז...‬
‫למה להשאיר את הגופה בבית?‬
‫כדי שנחשוב שהתוקף בידינו.‬
‫כדי שלא נמשיך לחפש.‬
‫בגלל זה הגופה הושחתה.‬
‫כדי שייקח לנו הרבה זמן לברר מי הוא.‬
‫וזה עבד.‬
‫הוא לא לקח את יונתן, שהיה עד למעשיו.‬
‫זה לא הגיוני בכלל.‬
‫כי הוא לא ידע מה לעשות עם הילד.‬
‫- סאלי‬ ‫שיחה נכנסת -‬
‫כי הוא היה מושך תשומת לב,‬ ‫אם היה מסתובב עם ילד קטן.‬
‫אני עדיין לא מבין‬
‫למה גם יונתן לא ברח.‬
‫ואל תגידי שוב...‬ ‫-כי הוא פחד, כן.‬
‫יונתן מעולם לא היה בחוץ.‬
‫והאנה?‬
‫האנה היא האנה.‬
‫בפעם הבאה כדאי שתעני.‬
‫אני מדבר מניסיון.‬
‫להתראות.‬
‫את מתקדמת נהדר.‬
‫כל הכבוד, האנה.‬
‫טוב, יונתן. תורך.‬
‫קדימה, אל תפחד.‬
‫טוב מאוד, האנה.‬
‫בוא.‬
‫נלך ביחד.‬
‫בוא כבר.‬
‫האנה, לאט-לאט.‬
‫אם לא תעשה מאמץ,‬ ‫לא תחזור הביתה כשאבא יבוא לקחת אותנו.‬
‫ואז תישאר כאן לנצח.‬
‫היי.‬
‫הכול בסדר, יונתן. היי.‬
‫הכול בסדר.‬
‫היי, אני כאן.‬
‫הכול בסדר.‬
‫עשיתי את הכל נכון.‬
‫זכרתי את הכול בדיוק.‬
‫אני ילדה גדולה.‬
‫טוב.‬
‫אעיר אותך לארוחת הערב, בסדר?‬
‫האנה.‬
‫האחות רות!‬
‫שלום, יקירתי.‬
‫הבאתי לך משהו.‬
‫מתנה?‬
‫- סיפורי 1001 לילה ולילה -‬
‫"סיפורי 1001 לילה ולילה".‬
‫תודה.‬
‫זה מוצא חן בעינייך?‬
‫לא אדע עד שאקרא.‬
‫זה נכון.‬
‫שנצא החוצה ונקרא קצת ביחד?‬
‫תראה.‬
‫מתנה.‬
‫סבא שלך נפגש איתך?‬
‫הוא בא לבקר אותי מדי יום.‬
‫חוץ מהיום.‬
‫בקרוב הוא ייקח אותי הביתה.‬
‫זה נהדר.‬
‫גם יונתן יבוא?‬
‫לא, רק אני.‬
‫אני הילדה האהובה עליו.‬
‫תגידי, האנה.‬
‫למי הראית את הספר כרגע?‬
‫אבא.‬
‫הוא צופה דרך המצלמה?‬
‫כך הוא מוודא שאנחנו מצייתים לחוקים.‬
‫החוקים הם חשובים.‬
‫אם מצייתים להם, הכול טוב.‬
‫אם לא מצייתים להם, מקבלים עונש.‬
‫להתראות, גוליית הקטנה.‬
‫להתראות, האחות רות.‬
‫זאת קופרס.‬ ‫אני רוצה לדבר עם גברת איידה קורט.‬
‫זאת לא הגולגולת של לנה בק.‬
‫היא שייכת לאישה אחרת.‬
‫אבל...‬
‫בדקתי את הדנ"א מהשיערות בגומייה.‬
‫שתיים מהן שייכות ללנה בק.‬
‫אז הגומייה הייתה שייכת ללנה פעם?‬ ‫-כן, אולי.‬
‫האישה הזאת מתה לפני 15 חודשים.‬
‫לפני 15 חודשים?‬
‫יסמין גראס נחטפה לפני חמישה חודשים וחצי.‬
‫אז חסרים כמעט עשרה חודשים.‬
‫מי טיפלה בילדים ושיחקה את האימא בזמן הזה?‬
‫מה אם יש עוד נשים?‬
‫מלבד לנה ויסמין גראס...‬
‫והגולגולת?‬
‫צריך לבדוק בכל מאגר הנתונים.‬
‫נתחיל בצעירות נעדרות ברדיוס של 100 ק"מ.‬
‫מבנה גוף צנום, לפחות 1.70 מטר.‬
‫צבע השיער לא משנה, חשוב שיהיה ארוך.‬ ‫עיניים בהירות.‬
‫נעלמו בחמש עד שש השנים האחרונות.‬ ‫-למה חמש עד שש שנים?‬
‫הילדים גרו עם לנה מספיק זמן‬ ‫כדי לזכור את הסיפורים שלה.‬
‫סבא, הגן, מגדל אייפל. הכול מלנה.‬
‫אתה קשור לזה רגשית.‬
‫אם נמשיך לעבוד ביחד,‬ ‫אני צריכה לדעת שאפשר לסמוך עליך.‬
‫בסדר?‬
‫קח.‬
‫חברה שלי קיבלה מרשם לכדורים האלו.‬
‫זו מחלה מחורבנת.‬
‫אז גם האישה הזאת הייתה בבית...‬
‫מה זה אומר?‬
‫היא כנראה הייתה שם אחרי לנה.‬
‫בתור תחליף.‬
‫לפני גברת גראס.‬
‫תחליף ללנה.‬
‫זה אומר שלנה מתה.‬
‫נכון?‬
‫זו המשמעות.‬
‫והתוקף? לפחות יודעים מי זה?‬
‫עד כה, לא נמצאה התאמה לדנ"א של המת.‬
‫מה גראס אומרת?‬
‫היא גרה איתו חמישה חודשים,‬ ‫היא בטח יודעת משהו.‬
‫גברת גראס בטיפול. היא בטראומה קשה.‬
‫אם נלחץ עליה עכשיו, המצב יתדרדר.‬
‫אז שוב אין לך כלום.‬
‫יש לנו ראיות...‬ ‫-יש לכם שתי שיערות בגומייה.‬
‫מה אתם בכלל עושים?‬ ‫-מה אתה חושב שעשינו כל הזמן?‬
‫הקמנו כוח משימה מיוחד לפני 14 ימים.‬
‫תנחש איך הוא נקרא.‬
‫במחלקת זיהוי פלילי עובדים במלוא המרץ.‬
‫בכל רחבי הארץ אוספים מידע על גברים נעדרים.‬
‫אנחנו מחפשים את הרכב מהתאונה במוסכים‬ ‫ובמגרשי גרוטאות בנורדריין-וסטפאליה.‬
‫חקרנו 53 אנשים שככל הנראה‬ ‫קיבלו גישה לבסיס הצבאי.‬
‫חיילים גרמניים, אנשי נאט"ו,‬ ‫אפילו מנהל הטכנולוגיה בעיריית אאכן.‬
‫כלום. בחברת האבטחה‬ ‫שהייתה אחראית לשמירה על המתחם,‬
‫אף אחד מ-36 השומרים שעבדו שם‬ ‫לאורך 13 שנים, לא ראו דבר.‬
‫זה מספיק?‬
‫הנה.‬
‫הבאתי תמונות...‬
‫של הגבר שנמצא מת בבית.‬
‫הוא כנראה נראה ככה.‬
‫כאן הוא צעיר ב-13 שנה.‬
‫כמה סוגי תסרוקות וזקנים.‬
‫הוא מוכר לך?‬
‫אחד החברים של לנה?‬
‫לא.‬
‫רוצה שאעשה משהו‬ ‫בנוגע לעיתונאים שנמצאים ליד הבית?‬
‫ככל שהם יראו אותך פחות, הם ילכו מהר יותר.‬
‫קארין.‬
‫באמת חשבתי שמצאנו אותה.‬
‫לנה.‬
‫לנה, תפקחי את העיניים.‬
‫אני יודע שאת ערה.‬
‫אני רעב.‬
‫אני יודעת.‬
‫מתי אבא יחזור?‬
‫הוא בטח יחזור עוד מעט.‬
‫הוא שכח מאיתנו.‬ ‫-זה לא נכון.‬
‫את לא יכולה לדעת את זה!‬ ‫-לא לריב.‬
‫תראו מה יש לי.‬
‫נחלוק את זה, טוב?‬
‫ומה איתך, אימא?‬
‫אני שבעה.‬
‫כבר ארזתם?‬
‫אנחנו נוסעים לטייל, אימא?‬ ‫-כן, במטוס!‬
‫אנא הדקו את חגורות הבטיחות.‬
‫בשם קפטן גוליית,‬
‫אני שמחה לארח אתכם בטיסה שלנו ל...‬
‫איי גן העדן.‬
‫מוכנים להמראה.‬
‫אנחנו ממריאים.‬
‫אנו שוקעים עמוק במושבי העור.‬
‫אנחנו טסים גבוה יותר ויותר.‬
‫אנחנו מגיעים ל-20,000 רגל ואז...‬
‫אנחנו מרחפים.‬
‫אני עף.‬
‫אני רואה את השמש.‬
‫השמיים כחולים וזוהרים.‬
‫והעננים בוהקים בוורוד בהיר.‬
‫הרחק באופק, הטייס כבר רואה...‬
‫בתוך הים האינסופי‬
‫מתגלה אי.‬
‫אי גן העדן.‬
‫עם עצי דקל ענקיים.‬
‫בדיוק.‬
‫חשבתי במשך כל הלילה.‬
‫גם אני לא מכיר אותו.‬
‫תחזור למשרד ביום שני?‬
‫יצאתי לחופשה.‬
‫מה?‬
‫כולם הבינו.‬ ‫סטפן יטפל בלקוחות שלי בשבועות הקרובים.‬
‫אבל העבודה עושה לך טוב.‬
‫מה תכננת לעשות היום?‬
‫אסיים לצבוע את בית הבובות‬ ‫ואז אבקר את האנה. תבואי איתי?‬
‫היא בטח תשמח אם סבתא תבוא אליה הפעם.‬
‫בואי, בבקשה.‬
‫כדאי שתכירו לפני שהיא תבוא לכאן.‬
‫תבוא לכאן?‬
‫לכמה ימים, כדי שתתרגל אלינו. ואז...‬ ‫-זה בלתי אפשרי.‬
‫היא הבת של לנה.‬ ‫-כן, בדיוק.‬
‫היא תזכיר לנו בכל יום את מה שקרה ללנה.‬
‫אף אחד לא צריך להזכיר לנו.‬
‫זה לא יעבוד, מתיאס.‬
‫אני לא מסוגלת.‬
‫קשה לי לראות את הילדה.‬
‫לנה הייתה רוצה בכך.‬
‫אין צורך להראות ידיים. אני סומך עלייך.‬ ‫ואם הן מלוכלכות, זה בסדר.‬
‫שלום, האנה.‬
‫מצאתם את גברת טינקי?‬
‫עדיין לא, לצערי.‬
‫שלום, יונתן.‬
‫זוכר אותי?‬
‫אני איידה.‬
‫היי.‬
‫האנה.‬
‫האיש הזה...‬
‫הוא אבא שלך?‬
‫כן.‬
‫והאיש הזה?‬
‫הוא חבר של אבא?‬
‫גם זה אבא.‬
‫והוא?‬
‫אבא.‬
‫אז יש לך כמה אבות, כן?‬
‫אבא הוא אבא.‬
‫האישה שעברה את התאונה,‬ ‫שמה האמיתי הוא יסמין.‬
‫זה שם יפה, לא?‬ ‫-אני מעדיפה את לנה.‬
‫הבנתי.‬
‫קרה שהיית לבד לזמן מה?‬
‫בלי אימא?‬
‫כן?‬
‫לכמה זמן?‬
‫שמונה ארוחות בוקר.‬
‫ואז אימא חזרה.‬
‫כשאני חושבת על אימא,‬ ‫אני יודעת שאני אוהבת אותה.‬
‫כי יש לי הרגשה חמימה.‬
‫אהבה, זה משהו דומה לאושר.‬
‫הרגשה חמימה.‬
‫וכשאני חושבת על האחות רות...‬
‫יש לי הרגשה חמימה.‬
‫גברת קופרס?‬
‫גברת גראס?‬
‫מי זאת?‬
‫זאת אני. גברת הרדרט, השכנה.‬
‫אני משאירה כמה מוצרי מזון ליד הדלת, טוב?‬
‫תודה.‬
‫כמה אני חייבת לך?‬
‫כלום.‬
‫אביך השאיר מעטפה בתא הדואר שלי,‬ ‫עם רשימת קניות וכסף.‬
‫רפואה שלמה.‬
‫אם תצעקי, אהרוג אותך.‬
‫אם לא תעשי בדיוק את מה שאגיד, אהרוג אותך.‬
‫מחשבה אחת לא נכונה ואהרוג אותך.‬ ‫אלו החוקים, לנה.‬
‫קרינת UV היא גלים אלקטרומגנטיים‬
‫ארוכים יותר מטווח אורכי הגל העל-סגול‬ ‫של האור הנראה.‬
‫טוב מאוד.‬
‫ועכשיו לאוזניים. אפשר?‬
‫אמרי לי, האנה.‬
‫אימא שלך.‬
‫היא תמיד סיפרה לך הרבה סיפורים.‬
‫נכון?‬ ‫-כן.‬
‫היא סיפרה לך גם עליי? על סבא מתיאס?‬
‫מה?‬
‫היא אמרה שאבא שלה הוא הסבא הכי טוב שיש.‬
‫וסבתא היא הסבתא הכי טובה.‬
‫וששניהם גרים בבית יפהפה.‬
‫עם גינה.‬
‫ונדנדה.‬
‫ושיש שם המון ספרים.‬
‫זה נראה כמו תאונה ביתית.‬
‫נפילה מסולם בעת החלפת נורה.‬
‫אבל?‬
‫היא התקשרה לתחנה אתמול, ו...‬
‫הקולגה אמר שהיא נשמעה מודאגת.‬
‫ואף אחד לא שאל את האישה למה היא מתקשרת?‬
‫היא רצתה לדבר איתי.‬
‫לא הצלחתי להשיג אותה.‬
‫לכן באתי לכאן.‬ ‫-בסדר.‬
‫גברת הרדרט?‬
‫הלו?‬
‫גברת גראס, סליחה על ההפרעה. זה ביולינג.‬
‫אני צריך לדבר איתך.‬
‫זה יהיה מהיר, אני מבטיח.‬
‫שלום.‬
‫אפשר להיכנס?‬
‫מה שלומך?‬
‫את מחזיקה מעמד?‬
‫בסדר.‬
‫אני בסדר.‬
‫אני שמח לשמוע.‬
‫זה יותר מתאים לך.‬
‫תצייתי לחוקים, לנה.‬
‫שכנה עשתה קניות בשבילי.‬
‫אמרתי לך שאבדוק מה איתך מדי יום.‬
‫חשבתי שזה יהיה בטלפון.‬
‫כבר יש לך טלפון נייד?‬
‫אתן לך את המספר.‬
‫הגבר...‬
‫זה תמיד היה אותו אחד?‬
‫לא היו גברים נוספים?‬
‫כפי שאמרתי, זה תמיד היה אותו אחד.‬
‫הוא דיבר על חברים? על שותפים?‬
‫לא.‬
‫לא משנה כמה פעמים תשאל אותי.‬
‫ונשים אחרות?‬
‫מה?‬ ‫-הילדים והוא...‬
‫דיברו על נשים אחרות?‬
‫הייתה רק לנה.‬
‫כן, אז...‬
‫עשינו‬
‫שחזור פנים. כלומר...‬
‫במידת האפשר.‬
‫את מזהה אותו?‬
‫זכרי, לנה.‬
‫את יודעת מה קרה.‬
‫עצור!‬
‫היי!‬
‫את שומעת אותי?‬
‫אלוהים. אני אזעיק אמבולנס. כן?‬
‫אני אזעיק אמבולנס, טוב?‬
‫גברת גראס?‬
‫את לא צריכה לפחד,‬
‫משרד התובע לא יחקור אותך.‬
‫הם מבינים כעת שזה מקרה של הגנה עצמית.‬
‫אבל...‬
‫את מזהה אותו?‬
‫את יודעת מה לעשות.‬
‫גברת גראס?‬
‫תגידי לו, לנה.‬
‫כן.‬
‫אני מזהה אותו.‬
‫יפה מאוד.‬
‫טוב.‬
‫דברים כאלו...‬
‫לפתור אותם‬
‫לעכל אותם...‬
‫זה לוקח זמן.‬
‫את סוף-סוף מבינה, לנה?‬
‫יש רק אותנו.‬
‫אנחנו משפחה.‬
‫מישהו הולך להתרגש מאוד.‬
‫לעטוף אותו כמתנה?‬
‫אין צורך, תודה.‬
‫- מבוסס על הספר "ילדה יקרה"‬ ‫מאת רומי האוסמן -‬
‫תרגום כתוביות: ליאת בר-און‬