Hola, Lena.
Ajuda'm.
- Te n'he portat un per a tu. - Gràcies.
Escolta,
nosaltres estem fem la nostra feina, eh?
Sí, és clar. Soc aquí per una altra cosa.
Ah, per què?
No en puc parlar.
Gràcies.
Tu queda't com estàs, tal com hem parlat.
Senyor Beck!
Senyor Beck, escolti!
Hola, senyor!
Aturi's un moment!
- No tinguis por, petita. - Senyor Beck!
Foteu el camp!
Karin,
et presento la Hannah.
Hannah, et presento l'àvia.
Vas dir que tornàvem a casa, avi.
Som...
Som a casa.
Això no és casa meva.
Qui és aquest? El teu gatet?
T'he estat trucant. Per què no em contestes?
Després parlem.
Vine, Hannah.
T'ensenyaré la teva habitació.
I?
Per què ets aquí?
Jo soc aquí perquè els meus pares s'estan divorciant
i a ma mare se li'n va anar una mica l'olla.
I tu?
No puc parlar amb tu.
- Com? - No puc parlar amb tu.
Qui ho diu això? Ta germana?
Mon pare.
Li vaig prometre que no parlaria amb ningú.
Em va dir que em vindria a buscar quan la casa nova estigués llesta.
Jonathan, deixa'l dormir, sents?
No el molestis ni vinguis a xafardejar, entesos?
Tinc molta feina a fer i no et puc prendre amb mi.
Però et vigilaré.
I em cuidaré de tu.
Ja ho saps, no?
Un, dos,
tres, quatre,
cinc, sis,
set, vuit,
nou, deu,
onze, dotze...
Això ho vaig dibuixar jo.
Ja ho sé.
El papa, la mama, el Jonathan, jo i la Senyora Tinky.
I la mama és la Lena?
Sí.
La Lena que et va tenir a la panxa?
El papa diu que això no és important.
No és important?
És igual qui ens va portar a la panxa.
El que importa és que es comporti, segueixi les normes i ens estimi.
La mama del dibuix té un bebè als braços.
És la Sara.
La nostra germana.
No la vam tenir gaire temps.
- Matthias, pots venir un moment? - Un moment.
Ara.
No pots fer com si no hagués passat res i jugar a ser una família.
Som la seva família!
- És la nostra neta. - Sí!
I l'estàs exposant a aquesta bogeria d'aquí fora.
La portes aquí...
Perquè ens necessita.
Necessita normalitat.
Normalitat?
No sap ni què vol dir, això!
Necessita ajuda real de terapeutes.
La seguiré portant a les sessions!
On vas?
Necessito temps per pensar.
Sí?
L'omòplat que vam trobar és d'una infermera de Croàcia.
D'acord.
I l'ADN d'aquell home de l'empresa de seguretat
ha sortit negatiu.
Ja m'ho pensava.
Si no, no hauria accedit a fer-se el test.
Però et trucava perquè ens han avisat des de la policia de Maastricht.
Un holandès, Jasper Neeskens, va desaparèixer el dia de l'accident.
Anava en un Volvo V70 platejat
i s'assembla molt a la nostra reconstrucció facial.
I podria ser un còmplice?
No, va tornar de Sud-àfrica amb la dona i tres fills fa només quatre mesos.
Hi va treballar durant més de deu anys com a enginyer de materials.
Això és tot el que m'has de dir?
Has de preguntar a la Jasmin per què va identificar l'home que no era.
Sí, aniré a veure-la.
Si aquest home no hi tenia res a veure,
per què ens havia de mentir?
L'hi preguntaré.
HOSPITAL D'AQUISGRÀ CITES DE PSICOLOGIA
Jasmin Grass.
Em ve a veure el meu pare,
així que m'agradaria canviar la cita que tenia per a avui.
No, aquest dia ja tinc visita amb la ginecòloga,
per controlar l'embaràs.
Sí, gràcies.
Doncs... Sí, ja us trucaré.
Adeu.
Jonathan?
Et venen a veure.
La teva àvia et vol conèixer.
Li fa mal la panxa. Deu haver menjat massa llaminadures.
Ajusto la porta. Avisi'm si necessita res, sí?
Hola.
Ja està.
Molt bé.
Estàs millor?
Mama, podem tornar a fer anglès?
Sí.
Va, tothom a classe.
Va.
Obriu les llibretes.
- Bé. - Papa!
Molt bé, nois.
Gràcies, papa.
Saps que no has de plorar davant dels nens.
Rebràs el teu càstig,
però primer farem un test d'embaràs.
Hannah, Jonathan, veniu amb mi!
Hannah?
Què hi fas, aquí?
Algú em tirava pedres a la finestra.
I per què has apujat les persianes?
S'han apujat soles.
Vols un got de llet calenta amb mel?
Va bé per dormir.
No, gràcies.
Ho he recordat tot perfectament.
Ho he fet tot bé.
Soc una nena gran.
Senyor Beck!
- Un minut! - Senyor Beck!
Serà un moment!
Hannah?
És la mama.
I aquí és on anem.
A casa.
Sí, serà la nostra nova casa.
I tot tornarà a ser com era.
Papa? On és la mama?
És aquí.
Vols estirar-te una estona abans que l'anem a buscar?
Ha arribat l'hora.
Surt de casa, t'espero a la cantonada.
- Sí? - Gerd?
- La Hannah no hi és. - Com?
L'he buscat per tota la casa. A la nit hi era.
La porta estava oberta.
El gat de peluix i el llibre tampoc no hi són.
- Has de fer... - Matthias, calma't, sí?
Els periodistes haurien vist alguna cosa si...
Deu haver marxat a mitjanit...
T'envio algú, d'acord?
Sí.
Presentarem càrrecs si no manteniu la distància.
Ens han dit...
- D'on han tret l'adreça? - D'un missatge.
- De qui? - Anònim.
Hola! Sí, endavant.
- Sí? - Aida?
- Sí? - Truca als Beck ara mateix.
Abans truca al meu departament. Hi han d'anar de pressa.
- I envia-hi els forenses també. - Què ha passat?
La Hannah ha desaparegut, segurament a la nit.
I tu on ets? T'he estat trucant...
Soc a...
Merda!
- Gerd? - T'ho explico més tard.
Però has d'esbrinar si el cap de l'empresa de seguretat...
- Rogner and Son. - Exacte.
Si tenen alguna relació amb els Beck.
D'acord, ho faig.
Així, papa?
No cal.
Com estàs, Lena?
Bé.
Estàs embarassada?
Que bé.
On anem?
A la nostra nova casa, mama.
LES MIL I UNA NITS
Papa.
Digues, amor.
Podem portar la infermera Ruth amb nosaltres a casa?
Com a àvia?
Tots els nens tenen avi i àvia.
Sí, però no sempre viuen amb la família.
Però tu sí que vas viure amb el teu avi i la teva àvia.
Però em feien de pares.
I els teus pares biològics?
Què els va passar?
Si us plau, papa, ens podem quedar la infermera Ruth?
Hannah, no pot ser, però pots demanar qualsevol altra cosa.
El que sigui?
El que sigui.
T'ho prometo.
Doncs vull veure el mar abans d'anar a casa.
Al far que sembla un bastó de caramel.
On és això?
L'avi va dir que a Egmond.
Beck...
Ho sento, no hi surt cap Beck, aquí.
Assessor fiscal, de prop de Düsseldorf. Potser ja fa tretze anys.
Pot ser d'abans que l'empresa es traslladés aquí.
Ho he de buscar al despatx del cap.
Des que vaig arribar, no han digitalitzat res.
SR. LARS ROGNER
És el Rogner sènior?
Sí.
El Lars Rogner s'assembla molt al seu pare.
És el seu avi.
I aquest?
També l'avi.
Amb la dona i la filla, i el petit Lars.
Aquesta és la mare del Lars Rogner?
Sí, un dia se'n va anar sense dir res.
Era molt jove.
I què se'n sap, del pare?
Res de res.
Aquí el tenim.
Beck, gestoria i residència privada.
Les dues amb una alarma instal·lada el 2002.
L'última incidència és de fa gairebé tretze anys.
Una falsa alarma.
Algú hi va anar i va restablir el sistema.
Merda.
Merda!
Zero, dos, u, sis, u, pel codi telefònic, i tres cops vint-i-set.
- D'acord. - I l'apagaran.
- Gràcies! - No passa res, amor.
I de debò que ho sento!
Un petó a la mama, sí?
Gaudiu de l'aniversari.
Vinc a cuidar el gos un cap de setmana i passa això.
- No miris un moment, si us plau. - D'acord.
Abracadabra.
Moltes gràcies!
Ho sento!
Ens hem guanyat un gelat, no?
- D'acord. - Molt bé.
Per què jo?
Per què m'has deixat viure?
Per què vas deixar venir la Hannah?
És molt fàcil, mama. Perquè l'hi vaig dir jo.
S'ha trencat.
El meu tresor s'ha trencat.
Dona'm això, és perillós.
Jonathan, queda't aquí i posa ordre.
I neteja la catifa.
Jo vaig a buscar la mama.
Quan el papa es desperti, li dius això.
Ho has entès?
Aturi's!
Ei, està bé?
Em sent?
Hòstia, truco a una ambulància, d'acord?
Truco a una ambulància, sí?
Mama?
Papa!
Hannah!
Què fas? Sortir és perillós. No pots marxar corrent així!
Havia de seguir la mama.
Aquell home l'ha atropellat.
Però ja l'he castigat.
Com?
La mama necessita una ambulància.
Hannah, això...
- No pot ser. - Si us plau, papa.
Aquesta mama m'agrada.
Ens explica històries molt millor que les altres.
Ho fa com la primera mama.
Aquest cop, ha de venir una ambulància.
Estàs plorant, cuca.
Té, papa.
Et pots defensar amb això quan l'home es desperti.
Espera'm aquí fins que torni.
Te'n recordes de tot?
L'home ha sigut bo i ha cuidat la mama.
Se n'ha anat just abans que arribés l'ambulància.
I l'accident no ha estat culpa seva.
Molt bé.
Aviat tornarem a ser una família feliç, sí?
Us vindré a buscar quan la Lena estigui millor.
Té.
Trucaré a l'ambulància. Quan vegis la llum, corre a la carretera.
Com hem acordat.
Sé que ho faràs molt bé.
La meva nena gran.
L'hi vaig demanar jo.
I el papa va fer el que li vaig dir.
Perquè soc la seva filla preferida.
NÚMERO DESCONEGUT
Sí? Bühling.
Soc el Teske. No hi ha cap entrada forçada.
Tampoc empremtes de res.
- Ja estem recollint. - Perdó. Hi puc parlar?
Gerd, què passarà ara?
Els meus companys fan tot el que poden.
La Hannah està perduda, tota sola. No sap res d'aquest món.
- Si li passa res... - Matthias.
Te la tornaré, t'ho juro.
- Saps on és? - No t'ho puc dir...
- Avui les carreteres Neerlandeses... - Merda.
Si us plau, tanqueu la porta en sortir.
He de...
Qui és aquest?
El papa, però molt vell.
Ho fas molt bé, Jonathan.
I qui hi veus, en aquesta foto?
També el papa,
però menys vell.
I la mama.
Però diferent.
Et puc preguntar una altra cosa?
Per què et vas quedar a la casa?
La porta estava oberta.
Perquè la Hannah em va dir que m'hi quedés.
Ho sento.
No vas fer res malament.
Vine aquí.
Són les dotze.
- Ja gairebé hi som. - He d'anar al lavabo.
Va.
El Jonathan l'ha identificat, és el Lars Rogner.
A l'oficina hi té una foto de la seva mare i és igual que la Lena Beck.
- Entenc. - La faldilla, la brusa, tot.
Ningú de l'empresa sap on és,
però ha heretat una casa del seu avi a prop de la frontera.
Hi estic anant.
Merda.
Gira't, si us plau.
Si us plau.
Merda.
Ei!
Lena, aixeca't.
No estic embarassada.
No em dic Lena!
Em dic Jasmin.
On és la Lena?
On la vas enterrar?
A casa.
Al jardí.
Què?
Què et sembla el mar?
Com el trobes?
Bonic
i fred,
però molt agradable.
Sí.
Em dic Matthias Beck,
i ella és la meva dona, la Karin.
La nostra filla ha estat desapareguda durant tretze anys.
Era una noia molt alegre.
Hola, Hannah.
Curiosa.
Hola, Benedikt.
I intel·ligent.
Sempre ajudava a tothom.
Era molt bona narradora.
Durant tots aquests anys, no vam saber què li havia passat.
Ara per fi l'hem trobat.
I l'hem enterrat.
És amb nosaltres.
BASADA EN LA NOVEL·LA LIEBES KIND, DE ROMY HAUSMANN
Subtítols: Albert Vilalta