Bună, Lena!
DRAGĂ COPILĂ
PENTRU LENA
Ajută-mă!
- V-am luat una. Poftim! - Mersi.
Ne...
Ne facem treaba cum trebuie, știți? Adică...
Înțeleg. E totul bine. Am venit pentru altceva.
A! Pentru ce?
Nu pot vorbi despre asta.
Mulțumesc.
Stai jos, bine? Așa cum am vorbit.
- Dle Beck! - Dle Beck!
Dle Beck! Hei!
Dle Beck!
Dle Beck, stați puțin!
- Nu te teme, Hannachen! - Dle Beck! Hei!
Dispăreți!
Karin,
aș vrea s-o cunoști pe Hannah.
Hannah, ea e bunica ta.
Parcă mergeam acasă, bunicule.
Suntem...
Suntem acasă.
Aici nu e acasă.
Ea cine e? Pisica ta?
Tot încerc să dau de tine. De ce n-ai răspuns?
Mai târziu, te rog.
Haide, Hannah!
Îți arăt camera ta.
Deci?
De ce ești aici?
Eu sunt aici pentru că părinții mei divorțează
și mama și-a ieșit puțin din minți cu mine.
Și tu?
N-am voie să vorbesc cu tine.
- Ce? - N-am voie să vorbesc cu tine.
Cine zice asta? Sora ta?
Tatăl meu. I-am promis că nu voi vorbi cu nimeni.
A zis că vine să mă ia când noua noastră casă e gata.
Jonathan, trebuie să-l lași să doarmă, bine?
Să nu-l deranjezi și să nu tragi cu ochiul la el, da?
Am mult de lucru, așa că nu te pot lua cu mine.
Dar te voi urmări tot timpul.
Voi avea grijă de tine.
Știi asta, nu?
Unu, doi,
trei, patru,
cinci, șase,
șapte, opt,
nouă, zece,
unsprezece, doisprezece
Eu am desenat asta.
Știu.
Tata, mama, Jonathan, eu și dra Tinky.
Și mama
e Lena?
Da.
Adevărata Lena care te-a născut?
Tata a spus că nu e important.
Nu e important?
Nu contează dacă ea ne-a născut.
Important e să se poarte frumos, să respecte regulile și să ne iubească.
Mama din desen are un copil în brațe.
Ea e Sara.
Sora noastră.
N-am ținut-o mult timp.
- Matthias, vino aici, te rog. - Imediat.
Acum.
Nu te poți juca de-a familia cu un copil ca și cum nu s-a întâmplat nimic.
Dar noi suntem familia ei.
- Hannah e nepoata noastră! - Da!
Și o expui la toată nebunia din fața casei.
O aduci aici...
Hannah are nevoie de noi.
Are nevoie de normalitate.
Normalitate?
Nici nu știe ce e asta!
Are nevoie de ajutor profesionist de la terapeuți.
Încă o duc la ședințele de psihoterapie!
Unde te duci?
Am nevoie de timp pentru mine.
Da?
Osul omoplatului e al unei asistente medicale la domiciliu din Croația.
Bine.
Testul ADN al tipului de la firma de securitate
a ieșit negativ.
M-am gândit eu.
Altfel, probabil n-ar fi fost de acord cu testul.
Dar am sunat
fiindcă am primit un pont de la poliția din Maastricht.
Jasper Neeskens, cetățean olandez, a dispărut de la accident.
Călătorea într-un Volvo V70 argintiu
și se potrivește cu compozitul nostru facial.
Ar putea fi un complice?
Nu. S-a întors din Africa de Sud cu soția și trei copii
acum patru luni.
A lucrat acolo peste zece ani ca inginer în extracția materiilor prime.
Asta e tot ce ai de spus?
Trebuie să o întrebi pe Jasmin Grass de ce a identificat omul greșit.
Da, merg la ea acasă.
Dacă mortul n-ar avea nimic de-a face, atunci...
De ce ne-ar minți Jasmin Grass?
O întreb.
SPITALUL UNIVERSITAR AACHEN PROGRAMĂRI PSIHOTERAPIE
Jasmin Grass.
Tatăl meu mă vizitează spontan,
aș vrea să reprogramez ședința de terapie de azi pentru săptămâna viitoare.
Nu. Am deja o programare la ginecolog în ziua aceea.
Pentru sarcina mea.
Da. Mulțumesc.
Atunci... Revin cu un apel.
La revedere!
Jonathan?
Ai un vizitator.
Bunica ta vrea să te cunoască.
S-a stricat la stomac. Probabil de la prea multe dulciuri.
Las ușa deschisă. Cheamă-mă dacă ai nevoie de ceva.
Bună!
Bravo!
Grozav.
Mai bine acum?
Mamă? Ne putem întoarce la lecția de engleză?
Bine.
Toată lumea înapoi în clasă!
Haide!
Deschideți caietele!
- Bine. - Tata!
Foarte bine, voi doi.
Mulțumesc, tată.
Știi că n-ar trebui să plângi în fața copiilor.
Îți vei primi pedeapsa.
Dar, mai întâi, facem un test de sarcină.
Hannah, Jonathan, haideți?
AIDA TELEFON MOBIL
Hannah?
Ce faci aici ?
Cineva a aruncat cu pietricele în geamul meu.
Și de ce ai ridicat obloanele?
S-au ridicat singure.
Vrei niște lapte cald cu miere?
Te ajută când nu poți dormi.
Nu, mersi.
Mi-am amintit totul exact.
Am făcut totul corect.
Sunt fată mare.
Dle Beck!
- Imediat! - Dle Beck!
Imediat!
Hannah?
Uite-o pe mama!
Acolo mergem.
Acasă.
Da. Asta va fi noua noastră casă.
Apoi, totul va fi ca înainte.
Tată? Unde e mama?
Iat-o din nou!
Vrei să te întinzi puțin înainte să o luăm pe mama?
A venit clipa, Lena.
Ieși pe poartă! Aștept după colț.
- Da? - Gerd?
- Hannah a plecat. - Ce?
Am căutat în toată casa. Era încă aici aseară.
Ușa din față era deschisă.
Și pisica de pluș, și cartea de povești au dispărut.
- Trebuie, cumva... - Matthias, calmează-te!
Presa de afară ar fi observat dacă Hannah...
Sigur a plecat în toiul nopții...
O să trimit pe cineva, bine?
Da.
Se ajunge în instanță dacă nu păstrați distanța.
Am primit un pont...
- De unde aveți adresa? - Un mesaj.
- De la cine? - Anonim.
Bună! Da, continuați!
- Da? - Aida?
- Da? - Sună-i pe Beck acum!
Întâi, sună la secția mea! Să meargă acolo imediat.
- Și trimite și Criminalistica! - Ce e?
Hannah a dispărut. Probabil aseară.
Unde ești? Am încercat să te su...
Sunt...
Rahat!
- Gerd? - Îți explic mai târziu.
Dar trebuie să afli dacă șeful companiei de securitate...
- Rogner și fiul. - Exact.
Dacă are vreo legătură cu familia Beck?
Așa o să fac.
Așa, tată?
Nu e necesar.
Cum ești, Lena?
Bine.
Ești gravidă?
Ce drăguț!
Unde mergem ?
La noua noastră casă, mamă.
O MIE ȘI UNA DE NOPȚI
Tată?
Da, draga mea?
Nu o putem lua pe asistenta Ruth de la spital?
Ca bunică?
Toți copiii au bunică și bunic.
Da, dar nu locuiesc întotdeauna neapărat cu familia.
Dar și tu ai locuit într-o casă cu bunica și bunicul tău.
Dar erau ca părinții mei.
Și părinții tăi biologici?
Ce e cu ei?
Te rog, tată. Putem s-o luăm pe asistenta Ruth cu noi ca bunică?
Hannah, mă tem că nu e posibil. Dar poți să-ți dorești altceva, bine?
Orice?
Orice.
Promit.
Atunci vreau să mergem la mare înainte să mergem acasă.
La farul care arată ca o acadea baston.
Unde e?
Bunicul a zis că e în Egmond.
Beck...
Îmi pare rău, nu găsesc niciun client pe nume Beck.
Consultant fiscal, Meerbusch lângă Düsseldorf. Poate de acum 13 ani.
Atunci, poate a fost înainte să se mute firma aici, în Aachen.
Trebuie să verific dosarele din spate.
Înainte să încep eu, nu digitalizau nimic.
DL. LARS ROGNER
E Rogner senior?
Da.
Lars Rogner seamănă mult cu tatăl lui.
E bunicul lui.
Și el?
Tot Rogner senior.
Cu soția și fiica lui. Și micul Lars.
Ea e mama lui Lars Rogner?
Da. A fugit de acasă într-o zi.
Era încă foarte tânără.
Și tatăl lui?
Nu există.
Iată!
Beck, birou de consultant fiscal și reședință privată.
Ambele au fost echipate cu sistem de alarmă în 2002.
Ultimul apel a fost acum 13 ani.
A fost o alarmă falsă. Cineva s-a dus și a repornit sistemul.
Rahat!
Zero, doi, unu, șase, unu pentru Mönchengladbach
- ...și trei de 27. - Bine!
- Îl pot dezactiva din nou. - Mersi.
- Nicio problemă, Lenchen. - Din nou, scuze!
Salut-o pe mama, da?
Bucurați-vă de aniversare!
Am grijă de câine un weekend și se întâmplă așa ceva.
- Uită-te în altă parte, te rog! - Bine.
Abracadabra!
Mulțumesc mult!
Îmi pare rău.
Merităm o înghețată pentru asta, nu?
- Bine. - Bine.
De ce eu?
De ce m-ai lăsat să trăiesc?
De ce ai trimis-o pe Hannah?
Simplu, mamă. Pentru că eu am vrut.
E stricată.
Comoara mea e stricată!
Dă-mi ăla! E periculos.
Jonathan, stai aici și fă ordine!
Și curăță covorul!
Mă duc s-o caut pe mama.
Când se trezește tata, spune-i asta! Ai înțeles?
Hei, ești bine?
Mă auzi?
Chem o ambulanță. Da?
Sun la ambulanță, bine?
Mamă?
Tată!
Hannah!
Ce faci ? Puteai să mori. Nu poți fugi așa!
A trebuit să fug după mama.
Omul de acolo a călcat-o.
Dar deja l-am pedepsit.
Poftim?
Avem nevoie de o ambulanță pentru mama.
Hannah, nu e...
- Nu e posibil. - Te rog, tată.
Vreau s-o păstrez pe mama asta.
Spune povești mai bune decât mamele de dinaintea ei.
O face ca prima mamă.
De data asta, trebuie să vină o ambulanță.
Plângi, draga mea.
Poftim, tată!
Te poți apăra cu ăsta când se trezește iar.
Stai aici până mă întorc.
Îți amintești totul?
Bărbatul a fost drăguț și a avut grijă de mama.
A dispărut doar înainte să ajungă ambulanța.
A spus că accidentul n-a fost din vina lui.
Foarte bine. În curând, vom fi din nou o familie fericită. Da?
Mă întorc după voi imediat ce Lena își revine.
Poftim!
Chem ambulanța. Când vezi luminile albastre, fugi spre drum!
Cum ne-am înțeles.
Știu că vei face totul corect, fetița mea mare.
Eu am cerut asta.
Iar tata a făcut totul cum am vrut.
Fiindcă sunt copilul lui preferat.
NUMĂR NECUNOSCUT
Da, Bühling?
Aici Teske. N-am găsit urme de intrare prin efracție.
Nici amprente sau urme de pași.
- Terminăm aici. - Scuze, pot să vorbesc puțin?
Gerd, ce o să se întâmple?
Colegii mei fac tot ce pot.
Hannah e undeva, singură. Habar nu are cum e lumea asta.
- Dacă pățește ceva... - Matthias.
Ți-o aduc imediat aici. Promit.
- Știi unde e? - Nu-mi dau...
- Pe autostrada A734, lângă Nijmegen... - Futu-i!
Când plecați, închideți ușa, vă rog!
Trebuie să...
Cine e ăsta?
Tata. Dar în varianta bătrână.
Bravo, Jonathan!
Și pe cine vezi în poza asta?
Iarăși e tata.
Dar în varianta mai puțin bătrână.
Și mama.
Dar diferită.
Pot să te mai întreb ceva, Jonathan?
De ce ai rămas în casă?
Ușa era deschisă.
Pentru că Hannah a plecat și mi-a spus că trebuie să rămân.
Îmi pare rău.
N-ai făcut nimic rău.
Vino încoace!
E ora 12:00.
- Mai avem puțin. - Trebuie să merg la baie.
Du-te!
Jonathan l-a identificat. E Lars Rogner.
În biroul lui, e o poză cu mama lui.
Arată exact ca Lena Beck.
- Am înțeles. - Fusta, bluza, totul.
Nimeni din firmă nu știe unde e.
Dar Rogner a moștenit o casă de la bunic lângă Mönchengladbach.
Mă îndrept spre ea.
Rahat!
Întoarce-te, te rog.
Te rog.
Rahat!
Hei!
Lena, trezește-te!
Nu-s gravidă!
Nu sunt Lena!
Sunt Jasmin.
Unde e Lena?
Unde ai îngropat-o?
Acasă.
În grădină.
Deci?
Cum îți place la mare?
Cum ți se pare?
Frumoasă.
Și rece.
Dar tot ca fericirea.
Da.
Mă numesc Matthias Beck.
Ea e soția mea, Karin.
Acum 13 ani, fiica noastră, Lena, a dispărut.
Iubea distracția.
Bună, Hannah!
Curioasă.
- Bună, Benedikt! - Și inteligentă.
Și gata să ajute.
O povestitoare grozavă.
În toți acei ani, n-am știut ce i se întâmplase.
Acum a fost găsită în sfârșit.
Am îngropat-o.
E cu noi.
BAZAT PE ROMANUL „DRAGĂ COPILĂ” DE ROMY HAUSMANN
Subtitrarea: Constantin Ursachi