Привіт, Лєно.
ЛЮБЕ ДИТЯ
ДЛЯ ЛЄНИ
Допоможи мені.
-Я і вам взяв. Тримайте. -Дякую.
Ми...
Ми виконуємо свою роботу як слід. Тобто...
Так, я розумію. Не зважайте. Я тут з іншої причини.
А. З якої ж?
Цього сказати не можу.
Дякую.
Просто лежи під ковдрою, гаразд? Як ми домовлялися.
-Пане Бек! -Пане Бек!
Пане Бек! Агов!
Пане Бек!
Пане Бек, агов!
Містере Бек, зачекайте хвилинку!
-Не бійся, Ханночко. -Пане Бек! Гей!
Геть звідси!
Карін,
познайомся з Ханною.
Ханно, це твоя бабуся.
Ми збиралися їхати додому, дідусю.
Ми...
Ми вдома.
Це не дім.
А це хто? Твоя кішка?
Я не додзвонилася до тебе. Чому не брав слухавку?
Пізніше, прошу.
Ходи, Ханно.
Покажу тобі твою кімнату.
То як?
Чому ти тут?
Я тут, бо мої батьки розлучаються,
а мама визвірилася на мене.
А ти?
Мені не можна з тобою розмовляти.
-Що? -Мені не можна з тобою розмовляти.
Хто сказав? Твоя сестра?
Мій тато. Я пообіцяв йому, що ні з ким не розмовлятиму.
Він сказав, що приїде за мною, коли наш новий дім буде готовий.
Йонатане, ти мусиш дати йому поспати.
Не турбуй його і не дивись на нього, зрозуміло?
Розумієш, у мене багато роботи, тому я не можу взяти тебе з собою.
Але я весь час за тобою наглядатиму.
І подбаю про тебе.
Ти ж знаєш це?
Раз, два,
три, чотири,
п'ять, шість,
сім, вісім,
дев'ять, десять,
одинадцять, дванадцять...
Це я намалювала.
Я знаю.
Тато, мама, Йонатан, я і фройляйн Тінкі.
А мама —
це Лєна?
Так.
Справжня Лєна, яка народила тебе?
Тато сказав, що це неважливо.
Неважливо?
Неважливо, чи вона нас народила.
Важливо, щоб вона добре поводилася, підкорювалася правилам і любила нас.
У мами на малюнку дитина на руках.
Це Сара.
Наша сестра.
Вона недовго в нас пробула.
-Маттіасе, підійди, будь ласка. -За хвилину.
Негайно.
Не можна вдавати, ніби нічого не сталося, і гратися з нею в щасливу сім'ю.
Але ми і є її сім'я.
-Ханна — наша онука! -Так!
І ти наражаєш її на те божевілля, що коїться ззовні.
Ти привів її сюди...
Бо ми потрібні Ханні.
Їй потрібне нормальне життя.
Нормальне життя?
Вона навіть не знає, що це таке!
Їй потрібна професійна допомога терапевтів.
Я продовжу возити її на терапію!
Ти куди?
Мені потрібен час на себе.
Так?
Кістка лопатки належить медсестрі-доглядальниці з Хорватії.
Ясно.
А аналіз ДНК того хлопця з охоронної компанії
не збігається з нашим.
Я так і думав.
Інакше він би не погодився на тест.
Але взагалі-то я телефоную
з приводу інформації від поліції Маастрихта.
Яспер Нескенс, громадянин Нідерландів, вважається зниклим з дати аварії.
Він їхав у срібному «Вольво V70»
й дуже схожий на нашого фоторобота.
Він міг бути співучасником?
Ні. Він повернувся з Південної Африки з дружиною і трьома дітьми
чотири місяці тому.
Він працював там понад десять років інженером з видобутку сировини.
І більше тобі нічого сказати?
Ти маєш запитати Ясмін Ґрасс, чому вона вказала не на ту людину.
Так, я поїду до неї.
Якщо померлий не мав до цього жодного відношення, то...
Чому Ясмін Ґрасс збрехала нам?
Я спитаю її.
УНІВЕРСИТЕТСЬКА ЛІКАРНЯ ААХЕНА ПСИХОТЕРАПІЯ
Ясмін Ґрасс.
До мене несподівано завітав мій батько,
тож я хочу перенести сьогоднішню сесію на наступний тиждень.
Ні. У мене в цей день запланований візит до гінеколога.
З приводу вагітності.
Так. Дякую.
Тоді... Так, я ще передзвоню.
Бувайте.
Йонатане?
До тебе гість.
Твоя бабуся хоче з тобою познайомитися.
У нього розлад шлунку. Мабуть, переїв солодкого.
Я залишу двері відчиненими. Кличте, якщо щось знадобиться.
Привіт.
Молодець.
Чудово.
Тепер краще?
Мамо? Може, повернемося до уроку англійської?
Гаразд.
Повертайтеся до класної кімнати.
Вперед.
Відкрийте зошити.
-Добре. -Тато!
Молодці, обоє.
Дякую, тату.
Ти ж знаєш, що не маєш плакати перед дітьми.
Ти отримаєш покарання.
Але спершу зробімо тест на вагітність.
Ханно, Йонатане, біжимо!
АЇДА МОБІЛЬНИЙ
Ханна?
Що ти тут робиш?
Хтось кидав камінчики у моє вікно.
Навіщо ти підняла ролети?
Це сталося само собою.
Як щодо гарячого молока з медом?
Допомагає, коли не спиться.
Ні, дякую.
Я все точно запам'ятала.
Я все зробила правильно.
Я доросла дівчинка.
Пане Бек!
-Хвилинку! -Пане Бек!
Хвилинку!
Ханна?
Ось мама.
А ось куди ми поїдемо.
Додому.
Так. Це буде наш новий дім.
Тоді все нарешті буде, як раніше.
Тату? Де мама?
Ось вона знову.
Хочеш трохи полежати, поки ми не забрали маму?
Час, Лєно.
Виходь через ворота. Я чекатиму за рогом.
- Так? -Ґерд?
-Ханна зникла. -Що?
Я обшукав увесь будинок. Вночі вона ще була тут.
Вхідні двері були відчинені.
Плюшевий кіт і книга теж зникли.
-Ти маєш якось... -Маттіасе, заспокойся.
Журналісти мали б помітити, якби Ханна...
Мабуть, вона пішла посеред ночі...
Я когось пришлю до тебе, чув?
Так.
Ми подамо позов, якщо не дотримуватиметесь дистанції.
Нам дали наводку...
-Звідки ви дізналися цю адресу? -У повідомленні.
-Від кого? -Анонімно.
Агов! Так, продовжуйте!
-Так? -Аїда?
-Так? -Негайно подзвони Бекам.
Але спершу подзвони в мій відділок. Їм негайно треба до них.
-І надішли туди криміналістів. -Що сталося?
Ханна зникла. Мабуть, минулої ночі.
А ти де? Я намагалася додзвонитися...
Я...
Чорт!
-Ґерд? -Я поясню пізніше.
Дізнайся, чи голова охоронної компанії...
-Роґнер і син. -Саме так.
Чи пов'язаний він хоч якось із Беками.
Гаразд, перевірю.
Отак, тату?
Це не потрібно.
Як ти, Лєно?
Добре.
Ти вагітна?
Як чудово.
Куди ми їдемо?
До нашого нового дому, мамо.
«КАЗКИ 1001 НОЧІ»
Тату?
Що, доню?
А можна забрати медсестру Рут з лікарні до нас додому?
Як бабусю?
У всіх дітей є бабуся й дідусь.
Так, але вони не завжди живуть разом із сім'єю.
Але ти ж сам жив разом із бабусею і дідусем.
Вони були мені мов батьки.
А твої біологічні батьки?
Що з ними?
Будь ласка, тату. Можна медсестра Рут буде нам бабусею?
Ханно, боюсь, це неможливо. Але ти можеш попросити щось інше.
Що завгодно?
Що завгодно.
Обіцяю.
Тоді я хочу на море, перш ніж їхати додому.
До маяка, схожого на цукерку.
Де це?
Дідусь сказав, що це в Еґмонді.
Бек...
Вибачте, не знаходжу клієнта на ім'я Бек.
Податковий консультант, Мербуш, біля Дюссельдорфа. Можливо, 13 років тому.
Може, це було до того, як компанія переїхала сюди в Аахен.
Треба перевірити архіви в офісі шефа.
До мене вони нічого не зацифровували.
ПАН ЛАРС РОҐНЕР
Це Роґнер-старший?
Так.
Ларс Роґнер дуже схожий на свого батька.
Це його дідусь.
А це?
Теж Роґнер-старший.
З дружиною й донькою. І маленьким Ларсом.
То це мама Ларса Роґнера?
Так. Взяла й поїхала геть.
Вона була ще дуже молодою.
А де його батько?
Немає його.
Ось і він.
Бек, податковий офіс та приватний дім.
Обидва були обладнані сигналізацією у 2002 році.
Останній виклик був 13 років тому.
Хибна тривога. Хтось поїхав туди й перезапустив систему.
Чорт.
Чорт!
Нуль, два, один, шість, один, Менхенгладбах,
-а потім 27 тричі. -Зрозуміло!
-Вони зможуть вимкнути. -Дякую!
-Немає за що, Лєночко. -І ще раз вибач.
Перекажи привіт мамі.
Гарного святкування річниці.
Приїхала посидіти з собакою на вихідних — і от така халепа.
-Відверніться на хвильку. -Добре.
Сім-сім, відчинись.
Красно дякую!
Вибач мені.
Ми заслужили на морозиво, вірно?
-Гаразд. -Гаразд.
Чому я?
Чому ти дав мені жити?
Навіщо відправив Ханну зі мною?
Все просто, мамо. Бо я так забажала.
Він розбився.
Мій скарб розбився!
Дай сюди. Це небезпечно.
Йонатане, залишайся тут і прибирай.
І почистити килим.
Я піду пошукаю маму.
Коли тато прокинеться, скажеш йому. Зрозумів?
Ви в порядку?
Чуєте мене?
Я викличу швидку.
Я вам викличу швидку.
Мамо?
Тату!
Ханна!
Що ти робиш? Ти могла загинути! Не можна так просто вибігати!
Я побігла за мамою.
Якийсь чоловік її переїхав.
Але я його вже покарала.
Що?
Нам потрібна швидка для мами.
Ханно, це...
-Це неможливо. -Прошу, тату.
Я хочу залишити цю маму.
Вона вміє розповідати історії набагато краще, ніж інші мами.
В неї виходить як у першої мами.
Цього разу швидка має приїхати.
Ти плачеш, доню.
Ось, тату.
Щоб ти міг захистити себе, коли він прокинеться.
Чекай тут, доки я не повернуся.
Ти все запам'ятала?
Чоловік був добрим і дбав про маму.
Він зник перед приїздом швидкої.
Не він винен, що сталася аварія.
Дуже добре. Скоро ми знову будемо щасливою сім'єю.
Я повернуся за вами, щойно Лєні стане краще.
Тримай.
Я викличу швидку. Коли побачиш блакитне світло, біжи до дороги.
Як домовилися.
Знаю, ти все зробиш правильно, моя доросла дівчинко.
Я так забажала.
А тато зробив усе так, як я хотіла.
Бо я його улюблена дитина.
НЕВІДОМИЙ НОМЕР
Так, Бюлінг?
Так, це Теске. Ми не знайшли ознак вторгнення.
Ані відбитків пальців, ані слідів.
-Ми збираємось. -Вибачте, можна?
Ґерде, що тепер буде?
Мої колеги роблять усе, що можуть.
Ханна невідомо де, вона зовсім одна. Вона не знає життя.
-Якщо з нею щось станеться, то... -Маттіасе.
Я поверну її тобі. Обіцяю.
-Ти знаєш, де вона? -Не можу...
-На А-73 біля Неймегена... -Чорт.
Зачиніть за собою двері, коли будете йти.
Мені треба...
Хто це?
Тато. Але дуже старий.
Ти молодець, Йонатане.
А кого ти бачиш на цьому фото?
Це теж тато.
Але не такий старий.
І мама.
Але інакша.
Можна ще дещо спитати, Йонатане?
Чому ти залишився в будинку?
Двері були відчинені.
Бо Ханна пішла і наказала мені залишитися.
Вибачте.
Ти нічого поганого не зробив.
Йди до мене.
Вже 12:00.
-Ми майже на місці. -Мені треба в туалет.
Ну, йди.
Йонатан його впізнав. Це Ларс Роґнер.
У його офісі висить фото його матері.
Вона виглядає точно як Лєна Бек.
- Зрозумів. -Спідниця, блузка — все.
Ніхто в компанії не знає, де він.
Але Роґнер успадкував будинок діда біля Менхенгладбаха.
Я вже прямую туди.
Чорт.
Відвернися, будь ласка.
Будь ласка.
Чорт!
Агов!
Лєно, прокинься.
Я не вагітна.
Я не Лєна!
Я Ясмін.
Де Лєна?
Де ти її поховав?
Вдома.
У саду.
То як?
Як тобі море?
Які відчуття?
Гарне.
І холодне.
Але все одно схоже на щастя.
Так.
Мене звати Маттіас Бек.
Це моя дружина, Карін.
Тринадцять років тому зникла наша донька Лєна.
Вона була життєлюбною.
Привіт, Ханно.
Допитливою.
- Привіт, Бенедикте. -І розумною.
Завжди готова допомогти.
Майстерно розповідала історії.
Довгі роки ми не знали, що з нею сталося.
Тепер її нарешті знайшли.
Ми поховали її.
Вона з нами.
НА ОСНОВІ РОМАНУ РОМІ ХАУСМАНН «ЛЮБЕ ДИТЯ»