O POVESTE ORIGINALĂ DE RYOKO KUI
Totul a început într-un sătuc.
Într-o zi, o bubuitură sub pământ a creat o fisură sub cimitir
și, din acea fisură, a apărut un om.
Spunea că este regele unui tărâm cândva înfloritor.
Spunea că tărâmul cândva glorios
a fost scufundat adânc sub pământ
de către un vrăjitor nebun.
Oricui îl învinge pe vrăjitor regele îi oferă totul din regatul său.
După ce a rostit aceste cuvinte, s-a făcut pulbere și a dispărut.
DELICIOUS IN DUNGEON
Nu vă lăsați!
După dragonul ăsta, nu mai avem mult!
Pe el!
Suntem total pregătiți.
Nimic nu ne poate sta în cale.
Nu-i adevărat.
Suntem lihniți.
Ne mișcăm mai greu decât de obicei.
Am pierdut o zi din cauza unei greșeli de tipar pe hartă.
Am căzut într-o capcană și am pierdut hrana pe trei zile.
E îngrijorător, dar trebuie să ne întoarcem după ce învingem dragonul.
Laios!
Ce-i cu tine, Falin?
Te-a zăpăcit o vrajă?
Ce…
Ce?
Nu-mi vine să cred!
Suntem morți cu toții? Suntem în adâncul temniței.
Fugiți!
Laios!
Te-ai trezit.
Cred că o vrajă ne-a ajutat să ieșim din temniță,
dar Falin a dispărut.
A fost devorată.
Poftim?
N-a ajutat-o vraja să iasă din burta dragonului.
Nu se poate!
Probabil că e în temniță și acum.
Să mergem s-o salvăm!
Stai!
Se pare că tot ce aveam a rămas în temniță.
Practic, nu mai avem nimic.
Ce?
Și ce-i mai rău…
Chilchuck!
Am pierdut doi camarazi.
CERERE DE DEMISIE
Ce ai acolo?
Se pare că l-a ademenit o altă breaslă.
Ce?
Explorarea temnițelor costă mult,
avem nevoie de ghizi, de echipament și de mâncare.
Am putea să ne vindem echipamentul, iar cu banii pe care îi avem acum
ne-am putea lua echipament mai ieftin.
Am putea să luăm hrană, medicamente, ce mai trebuie și să recrutăm.
- Ne ajung banii? - Nici pe departe.
Surioara mea va fi digerată până ne pregătim noi.
Cineva a reînviat odată un om din bucăți, așa-i?
Oare se poate și din excremente?
N-am auzit de așa ceva.
Știu că nu avem bani,
dar ce-ar fi să mâncăm mai întâi?
Poate că, de fapt, am eșuat fiindcă aveam burțile goale.
Ce să mâncăm?
Putem lua ceva ieftin la bistroul de pe strada principală
sau ceva mai consistent la Lupul Zâmbăreț.
Iată taverna aia greu de ocolit!
Au o supă cu găluște demențială.
- Nu! - Ce?
Trebuie să ne întoarcem în temniță.
Dar așa cum suntem acum…
Am o idee.
- Voi doi părăsiți echipa. - Ce?
Apoi vindem echipamentul vostru, iar eu voi intra singur în temniță.
Ești nebun.
Vrei să mori?
Așa, n-ar fi nevoie să renunțăm la echipamentul de calitate,
iar eu aș putea să cobor fără să dau de monștri, fiind singur.
Nu e imposibil.
În primul rând, e numai vina mea.
Nu vă pot pune în pericol și pe voi.
Merg și eu, orice ar fi.
Fac orice ca s-o salvez pe Falin.
Și eu țin la Falin.
Nu o să te încurc.
Știi cât de puternice sunt vrăjile mele.
Nu uita nici de ce știu eu să fac!
Ai nevoie de mine să deschid uși și să dezactivez capcane.
Dragilor…
Țineți morțiș să veniți cu mine?
La bine și la rău?
Da.
Facem rost de hrană după ce intrăm în temniță.
Ce?
Sunt destui monștri acolo.
Există un întreg ecosistem înăuntru.
Monștrii carnivori se hrănesc cu monștri erbivori,
iar cei erbivori mănâncă plante
care extrag nutrienți din apă, din soare și din sol.
Prin urmare, oamenii pot găsi hrană în temniță.
Vrei să spui
că vom mânca monștri?
Vom mânca și monștri.
Gândește-te la aventurile de până acum!
Sigur am trecut pe lângă multe lucruri gustoase.
Nu, nici vorbă să mănânc așa ceva!
Mulți oameni vânează monștri ca să-i mănânce.
Te referi la răufăcătorii care nu se pot întoarce în lume?
Ăia ajung des la spital din cauza toxiinfecției alimentare.
Ai spus că ai face orice s-o salvezi pe Falin.
N-am spus că aș mânca monștri!
Nu avem nici timp, nici bani. Avem de ales?
N-are rost să mâncăm ceva ciudat
și să ne oprească intoxicația.
Fugiți!
Ajutor!
Ăștia sunt noi în temniță.
N-au ce căuta aici dacă se sperie de un monstru ca ăsta.
Laios!
Să gătim ceva din asta!
Nici gând!
Nu, exclus!
Nu e cam riscant să începem cu ciuperci?
În ghidul culinar de temniță, scrie că e potrivit pentru bucătari începători.
Seamănă cu carnea și nu are un gust puternic.
- Ce carte e asta? - Pare cam veche.
Să găsim un loc să facem focul.
Păcat că nu avem și alte ingrediente!
Acei pași sunt ai unui scorpion uriaș!
Oare el…
Deși e o temniță, mulți vin și pleacă,
e un loc potrivit pentru aventurieri și negustori.
Cimitirul de odinioară
fusese un loc de veci sacru și liniștit pentru săteni.
Dar, odată ce a fost legat de temniță, cu șase ani în urmă,
a devenit cel mai agitat loc din sat.
Se spune că monștrii ies din adâncurile temniței.
Nu se știe dacă o vrajă interzisă a transformat ființele terestre
sau dacă au fost chemați din lumea monștrilor.
Dar cu toții arată ciudat
și atacă oamenii de parcă ar avea ceva de protejat.
Altă dovadă însă nu avem
că orașul blestemat, cândva prosper, ar exista cu adevărat.
Nu-l omorî ca pe un rac!
Așa se prinde, e mai ușor decât să prinzi un rac.
Hei!
Căutai de ceva vreme o ocazie să mănânci monștri, nu?
Dar asta nu înseamnă că nu vreau să-mi salvez sora.
Da, bine.
Nu v-am mai spus asta, dar sunt fascinat de monștri.
Îmi place cum arată, cum țipă, cum se comportă.
De mult sunt curios ce gust au.
Ăsta-i psihopat!
N-ar fi mai bine să facem asta unde nu e așa de multă lume?
E greu să tot aduci apă.
Oare cum se mănâncă astea?
Să încercăm o metodă tradițională.
Ce-a fost asta?
E ușor de tăiat de sus, dar se opune când tai din lateral.
Când ai de-a face cu monștri-ciupercă,
e mai puțin eficient să tai pe diagonală sau pe orizontală.
E bine de știut.
Tăiată felii, chiar arată comestibil.
Mie nu mi se pare.
Stai!
Îl mâncăm așa? Și veninul?
Veninul de scorpion e comestibil.
Sigur?
Așa scrie în carte, vreau să gust.
Ptiu!
Ți-am zis eu.
Nu mișcați!
Tocăniță de scorpion!
Dar metoda asta nu e tocmai cea mai bună.
Cine ești?
Când gătești acest tip de monstru,
trebuie să-i tai cleștii, capul și picioarele.
De la coadă ți se face rău.
În carte scria că e comestibilă.
De fapt, doar are gust rău.
Trebuie să tai bucăți și corpul.
Se va găti mai ușor, iar din sucuri se face o zeamă delicioasă.
E mai ușor de consumat așa.
Iar organele interne trebuie scoase.
Sunt amare și au o textură neplăcută.
Iar la Ciuperca Mișcătoare,
trebuie să tai partea de jos și trei centimetri în adâncime.
Picioarele au gust bun, nu le aruncați!
Picioarele au gust bun?
Da, au un miros plăcut, deosebit.
Mirosul picioarelor?
Oala asta e prea mică.
S-o folosim pe a mea.
Ești bine dotat!
Simt că lipsește ceva.
Așa!
Stai, eu nu mănânc așa ceva!
- Marcille! - Nici într-un milion de ani!
Ăsta e un cimitir.
Monștrii nu mă deranjează,
dar plante cu rădăcini, nici vorbă!
Nu se poate fără ele?
- Marcille! - Cine naiba ești tu?
- Uită-te în sus! - Ce?
O mâzgă!
Fir-ar, îmi acoperă fața!
Vai, nu mai pot face vrăji!
Dacă-mi amintesc bine, tot o mâzgă am ucis și prima dată.
- Ești teafără? - Da.
Dar mi-a intrat în nas.
Suflă!
Ai scăpat de o mâzgă folosind doar un cuțit?
E ușor, dacă îi știi compoziția.
Par amorfe,
dar au o compoziție mai structurată decât oamenii.
Așa arată în interior.
Spre deosebire de oameni, stomacul lor e pe exterior
și acoperă organele interne și capul cu secreții digestive.
Simte respirația prăzii și atacă.
Devii o țintă mai ușoară dacă strigi în gura mare.
În starea asta nu e comestibilă,
dar poți turna pe ea suc de citrice, apoi o speli bine în apă fierbinte.
Apoi o ștergi bine
sau o freci cu sare și o pui la soare să se usuce.
Așa vei obține o delicatesă.
E și mai bună dacă nu mănâncă nimic două săptămâni.
Durează și uscarea.
Asta e o plasă portabilă de uscat mâzgă, pe care am făcut-o eu.
O pui așa, ca un sendviș,
și se usucă în timp ce mergi.
Durează până e gata,
dar iată produsul final!
S-o punem pe asta azi.
- Dar nu e o delicatesă? - E bună.
Studiez preparatele din monștrii ăștia de peste zece ani.
Mă bucur când cineva e interesat de rețetele cu monștri.
De zece ani?
Temnița e atât de veche?
Stați să vedeți!
E gata.
TOCANĂ DE SCORPION ȘI CIUPERCĂ
Scorpionii se înroșesc când sunt fierți.
E altfel când vezi cu ochii tăi.
După miros, e delicioasă!
Carnea se contractă când e gătită,
așa că se desface ușor.
Ai dreptate.
E delicioasă!
Nu-i așa?
Gustul e în funcție de cum gătești.
Așa-i?
E foarte bună! Sunt șocat!
Așa-i?
Dă-mi și mie!
Asta ce e?
Măruntaie uscate de mâzgă.
Sunt bune!
Deci așa se mănâncă mâzga?
E bună și înmuiată în suc de fructe.
Rădăcinile de copaci sunt gustoase și pufoase.
Practic, nu sunt rădăcini.
Sunt trunchiuri de copaci care cresc cu susul în jos în temniță.
Algele astea sunt moi și gustoase.
Cresc și ele în temniță?
Sunt alge obișnuite, care cresc în locuri umede.
Nici nu-mi vine să cred că astea toate sunt din temniță.
Sunt sătulă!
Tot nu știm cum te cheamă.
Mă numesc Senshi.
Înseamnă „cercetător” în limba gnomilor.
Eu sunt Laios.
Ea e Marcille, utilizatoare de vrăji, el e Chilchuck, spărgător.
Se pare că sunteți în misiune.
Așa e.
Camarada noastră a fost înghițită de un monstru mai jos.
Vrem s-o salvăm înainte să fie digerată.
De un monstru? Ce fel de monstru?
Unul cu solzi de un roșu aprins.
Solzi de un roșu aprins?
Un dragon roșu?
Ca să-și mențină corpurile masive,
dragonii dorm cam toată ziua.
Digestia lor e mai lentă decât a altor monștri.
Sper să fie așa.
Vă implor!
Mă luați și pe mine cu voi?
Cu multă bucurie.
Ne-ai putea fi de mare ajutor.
Serios?
- Vă mulțumesc. - Noi îți mulțumim.
De mult visez să gătesc un dragon roșu.
Dragonul roșu.
Aș face o friptură tradițională sau un burger.
Ar merge și un shabu-shabu.
Nu, dacă aș avea ouă, aș face o tocăniță de dragon cu ouă.
„Oare n-o să ni se facă rău?”
Asta se întrebau toți, dar nimeni n-a zis nimic.
Nivelul al doilea.
Spre deosebire de cimitirul de la nivelul întâi,
priveliștea din fața lor e una neobișnuită.
Cercetătorii spun
că asta e turla Castelului de Aur, situat adânc sub pământ.
De mult mă întreb
de ce copacii nu ies la suprafață, fiind așa de înalți.
Temnița a fost creată de un blestem.
Marcille, ești teafără?
Am călcat într-un gol în pod.
Am mers mult azi.
Sigur sunteți obosiți.
Să găsim un loc de campare, ajunge pentru azi.
Nu e prima dată când petrecem noaptea într-o scorbură, nu?
Așa e.
M-am opărit când făceam supă.
Supă…
Ți-e foame?
Mai am supă de scorpion de la prânz.
Nu vreau.
Bine.
Să prindem un monstru pentru cină!
Doamne!
- Ce-ați vrea să mâncați? - Ce?
Mă voi strădui să vă fac pe plac.
Spui asta, dar…
Mâncăm monștri, nu?
Eu mă mulțumesc cu orice, comestibil să fie.
Ce fel de monștri trăiesc aici?
Ia să vedem…
Lilieci mari și șobolani uriași.
Nu vreau nimic nesănătos!
Goblini de pădure.
Nu mâncăm semioameni!
Armură vie.
Metal?
Nu găsim ceva mai obișnuit? Păsări sau fructe din pomi?
Întotdeauna e cineva
care respinge orice idee după ce e de acord să mănânce orice.
Nu cred că cer prea mult.
Există monștri normali, dar nu atacă oameni,
deci sunt mai greu de prins.
Nicio masă nu e gratis.
Îmi pare rău, ai dreptate.
Dar s-ar putea
să dăm peste un monstru care ține captiv un carnivor.
Să încercăm să ne bucurăm de asta!
Nu sunt foarte optimistă.
Sunt multe fructe în sezonul ăsta.
Serios?
Da.
Vedeți? Știam eu că o să dăm de plante care mănâncă oameni.
Marcille, incorect.
Ăsta e doar numele comun.
Floarea aceea, de exemplu, e o Baraselia.
Crește pe unde umblă monștrii
și aruncă un mucus ca pânza de păianjen.
Ființa care atinge mucusul e trasă în interior.
Planta înfășoară tot ce mișcă, dar nu digeră nimic.
Transformă totul în compost.
Dar câteodată se hrănește cu oameni, așa-i?
Legumele pe care le consumați, de obicei,
cresc pe rămășițe moarte sau pe excremente de animale.
E logic, totuși…
Nicio problemă.
Suntem doar la al doilea nivel.
Cineva ar observa dacă ar trece un cadavru pe aici.
Au oameni care recuperează cadavre
și nimeni nu e mâncat de monștri aici.
Așa crezi?
Nu ajungem la fructe fără să ne observe.
Va trebui să ne luptăm cu ea.
La o parte!
Scap de ele dintr-o lovitură.
Sperae Yeptum Rufermus.
Proju Alamander.
Nexant Aslam!
Oprește-te, idioato!
De ce?
Vrei ca și fructul să fie lovit de vraja ta?
Ia doar cât mănânci! Regula asta nu poate fi încălcată.
N-avem timp de asta!
Nu, dă-mi drumul!
Astea nu digeră ființe umane.
Dar le pot înghiți!
Ce? Unele le pot digera, totuși.
Depinde de soi.
Planta care te-a prins pe tine
e un parazit care introduce semințe sub piele.
E cel mai rău soi!
Stai nemișcată, Marcille!
Monștrii vegetarieni au multe membre.
Ar dura o veșnicie să mă lupt cu ele pe rând.
Sabia se poate folosi într-un singur punct.
La rădăcină.
Au…
Ești teafără?
Da, mulțumesc, Laios.
- Cum a fost? - Ce?
E o coadă-umbră, un parazit vegetarian care introduce semințe
sub pielea ființelor vii.
Spre deosebire de Baraselia, care e puternică și rupe oase,
coada-umbră trebuie să prindă prada fără s-o ucidă.
Folosește un echilibru fragil,
își imobilizează prada fără s-o facă să se simtă incomod.
Sigur e o senzație plăcută. Tu cum te-ai simțit?
Iarăși am supărat-o.
Până și mie mi s-a părut că exagerezi.
Mai întâi, îl pui la aburi.
Tai codița de jur împrejur.
Rotești puțin, apoi tragi, ca să iasă semințele.
Desprinzi coaja,
o bați, ca să fie moale,
apoi acoperi tigaia cu ea.
Macini fructele necoapte, adaugi mâzgă și supă de scorpion,
amestecând până se îngroașă.
După ce se omogenizează, adaugi restul supei de scorpion
și fructele mărunțite.
Amesteci puțin și torni totul în tigaie.
Lași puțin la fiert.
Sunt curios dacă se poate cultiva și sus.
Sigur că nu.
Nu!
Când dă în clocot, se adaugă restul fructelor.
Așa…
E gata.
TARTĂ CU FRUCTE DE PLANTE MÂNCĂTOARE DE OAMENI
O tartă?
Arată ca o tartă.
Crusta e un înveliș antiaderent. Nu o mâncați.
E sărată. Nu e cum mă așteptam.
Da, e gustoasă.
Gustă, Marcille! O să-ți placă.
N-ai pus vreuna din plantele mâncătoare de oameni, așa-i?
Nu. Dacă foloseam gelatina acelor plante,
ar fi ieșit și mai gustoasă.
Mâzga nu s-a închegat bine.
E delicioasă!
Fructele plantelor de compost sunt proaspete și dulci.
Plantele de digestie sunt tari, consistente.
Dar mă întreb dacă e în regulă.
Asta nu înseamnă că sunt mâncate de alte animale?
Toate fructele pe care le fac le sunt luate.
Așa procedează plantele carnivore.
Le folosesc ca să captureze prada pentru a se hrăni.
Înțeleg!
Poate că și gustul dulce e unul dintre trucurile lor.
Acum înțeleg.
Mă bucur că ți se pare interesant.
Termină!
Ce facem cu cadavrul acela?
Nu avem timp să ne întoarcem în oraș.
Să-l readuc la viață cu o vrajă?
Nu, s-ar putea să nu aibă efect.
Poate îl ia cineva dacă îl lăsăm la vedere.
Da.
Să-l punem undeva să se vadă.
Am văzut asta la execuții.
Marcille a avut un coșmar în noaptea aceea.
Mâncare de temniță.
Mănânci sau ești mâncat.
Nu există ierarhie.
Mâncatul e un privilegiu al ființelor vii.
Mâncare de temniță.
Mâncare de temniță!
DELICIOUS IN DUNGEON
Subtitrarea: Timea Ficzay