DELICIOUS IN DUNGEON
Jeg er så træt.
Alle de trapper,
gør en dobbelt så træt, ikke?
Lidt træthed får din mad til at smage bedre.
Med måde, ja.
Giv mig dit sværd.
Klart.
Der burde være en magisk dør her.
Jeg glemte næsten, at døren førte herhen.
Det sparede os noget tid.
Hvad?
Hvad er der?
Udsmykningen på mit sværd er væk.
Fordi du var skødesløs med det.
Var det min skyld?
Nej, det sad løst i et stykke tid.
Jeg prøvede at holde det sammen med snor eller lim,
men tiden var vel inde.
Er der et problem, hvis den er væk?
Nej. Slet ikke.
Var det et minde?
Et minde? Det kan man godt sige.
For tre år siden, da jeg var nybegynder,
sluttede jeg mig til et hold af guldskrællere for at få erfaring.
Guldskrællere?
For længe siden var dette slot dækket af guld,
og det betalte godt at skrælle det.
Stedet er allerede blevet skrællet.
Lad os se, om der er noget indenfor.
-Javel. -Javel.
Laios, er det ikke farligt for os at gå ind på slottet med vores nuværende evner?
Jo, men vi to kan ikke gå tilbage alene.
Hvad fanden?
Hvor forfærdeligt.
Liget er rådnet væk.
Det sker vel, hvis man dør herinde.
Ingen finder en.
Halløj! Kom herover!
Man kan nok sælge dem.
De er bedre end det, vi så tidligere,
men de kan kun smeltes og sælges i dele…
Rustningen bevægede sig!
Det er et monster! Løb!
Vi kan ikke hamle op med det. Løb!
Din…
Pokkers!
Mit sværd…
Kom nu…
Jeg gjorde det!
-Laios! -Hvad?
Der skete noget i den stil.
Det er det sværd, jeg fik dengang.
Så du tabte…
Det var min første død, så i et stykke tid var jeg bange for at se en rustning.
Jeg har læst mange dokumenter, men ingen af dem beskrev smagen.
Gad vide, hvordan de smager.
Senshi, hvordan ville du tilberede dem?
Rustninger er uspiselige.
Levende rustninger styres af magi, og er ikke et væsen.
Det ved jeg, men…
Hvad med læderspænderne?
Det er svært at spise garvede huder,
og det er meget nemmere at fange andre monstre.
Hvis du vil spise rustning, så tilbered og spis din egen.
Jaså.
Vi kan vist ikke spise levende rustning.
Kom, lad os gå.
Jeg vil helst ikke kæmpe mod dem nu.
Hvad med at løbe forbi dem?
De er langsomme, så vi kan nemt ryste dem af os.
Sandt.
Er I alle okay med det?
Klart.
Vi ved ikke, hvilke rustninger der bevæger sig.
Vær forsigtige.
Klar?
Her kommer han!
Løb!
Vejen er helt blokeret!
Hvad pokker?
Det er ikke godt!
Lad os vende om og omgruppere!
Træk jer tilbage!
De er særligt vedholdende i dag.
Gad vide, om noget har gjort dem sure.
Aldrig!
De har ikke fysiske tilstande eller følelser.
Det bør derfor være nemt, hvis vi kan besejre den, der styrer dem.
Er du sikker på, der er nogen?
Jeg har aldrig set dem.
NORMALT
Normalt angriber de kun dem, der kommer tæt på dem.
Men i dag blokerede de vejen.
Med andre ord bevogter de måske noget længere fremme.
Er den, der styrer dem, tæt på?
Du har ret. Det er måske muligt.
Hvad? Er det et monster?
Det ved jeg ikke.
Men en magiker med den slags kræfter kan ikke være en god person!
Vi må finde en måde at komme forbi rustningerne på.
Hvis vi kan få fat i magikeren, der styrer de levende rustninger,
kan vi måske stoppe dem.
Men hvordan?
For eksempel…
Tre af os prøver at få deres opmærksomhed,
mens en af os går gennem døren.
Held og lykke.
Jeg tænkte, du ville være bedst til det,
da du kan komme forbi ubemærket.
Jeg er ikke god i kamp.
Levende rustninger har hverken øjne eller ører,
så det er lige meget, at noget der ikke lever, ikke bemærker mig.
Den har hverken øjne eller ører…
Er I klar?
Okay! Kom så!
Kom så!
Kom hen til os, rustninger!
De kommer alle sammen!
Gå ikke i panik!
Aslam!
Hvad? Er der en anden levende rustning her?
Jeg har aldrig set sådan en rustning bevæge sig.
Men jeg kan ikke se nogen, der styrer den.
Den ser stærkere ud end de andre rustninger.
Men jeg kan ikke tilkalde forstærkning.
Jeg må selv finde ud af, hvad de bevogter.
Jeg skærer armen eller benet af
og gør den immobil!
Pokkers! Din…
Hvorfor bevogtede den skjoldet?
Hvad er det?
Der sidder noget på skjoldet.
Det virker meget bekendt.
Nemlig.
Det er…
…et æg!
Det er et dyrs æg.
Det beskyttede den!
Men hvilken slags æg er det?
Er det ægget fra den, der styrer rustningen?
Levende rustning har hverken øjne eller ører.
Det er ikke det.
Det har plaget mig.
De er uorganiske.
Den måde, de tager hovedet på igen.
Måden, de drejer hovedet på og følger vores bevægelser.
Og ægget…
Der er ingen tvivl! De er levende væsner!
Ingen giver dem ordrer.
De følger bare deres instinkter og prøver at beskytte ægget.
I så fald er der mange måder at besejre dem på!
Og…
…de kan spises!
Det er endeløst!
Seriøst?
Fortsæt! Det er farligt, hvis du fryser!
Senshi. Bag dig!
Aslam!
Hvad? Hov!
Deler de dele?
Hvad?
Er det muligt?
Laios!
Gør noget ved rustningerne hurtigt!
Rustningerne dør ikke, selv når man hugger hovedet af dem.
Men hvis de er dyr, kan de dræbes.
Enten af indre skader, væskemangel, kvælning eller sult.
Det er urealistisk at prøve en metode, der tager tid.
Først må jeg fastslå formen på dyret indeni.
For et uformeligt dyr som slim er bevægelserne for stive.
Er det muligt, at det er en masse små dyr?
Men de er stille, så det virker usandsynligt.
Eller måske styres de indefra af dyr med lange lemmer.
Det kan være andre dyr,
men det er nok nemmere at se med egne øjne.
Jeg er ikke lige så stærk som den.
I så fald
har jeg kun én mulighed!
Gå efter skjoldet med ægget, og få den til at sænke paraderne!
Jeg fik den!
Hvad er der indeni? Hvad?
Der er ingenting!
Den er tom.
Var det mon en kamuflagetaktik, da den hentede hovedet?
Det her er skidt.
Jeg må tænke over mit næste træk!
Hvad?
Kunne den ikke se, hvilken søjle jeg gemte mig bag?
Så må der være noget i dens hoved.
Et hul?
Jaså. Det var et bløddyr!
Det sad fast på indersiden.
Kunne den overleve amputationen,
fordi der var mange dyr til at begynde med?
Leder den efter sit hoved?
Måske i den nuværende tilstand…
Hvor interessant!
Hvor mange er der?
De efterligner muskelbevægelser
ved at udvide og trække sig sammen ved leddene.
Mon de er hermafroditter?
Gad vide, hvilket væsen der har lagt ægget.
Jeg glemte, at jeg ikke har tid til det her nu!
Undskyld mig!
Din… Giv nu bare slip!
Alle sammen! Kom herover nu!
-Ikke nu! -Ikke nu!
Hvad?
Hvad var det? Hvordan gjorde du det?
Så der var en magiker?
Der var ingen, der brugte magi.
De levende rustninger var ikke kontrollerede.
De var væsner.
Hvad?
Se indersiden af denne rustning.
Der er to lag, og noget siddre fast mellem dem.
Det er rustningens identitet.
Ved at holde fast i hinanden inde i rustningen
fungerede de som muskler for de forskellige dele.
Selvom hvert væsen er svagt,
kan de ved at dele kropsdelene og bruge rustningen
imitere menneskelige bevægelser.
Desværre for os
mødte vi dem denne gang i yngletiden.
Yngletiden? Udklækkes de fra æg?
Nemlig! De udklækkes fra æg!
Ingen indså det før nu.
Alle troede, levende rustninger blev styret af magi.
Afslørede jeg det, ville det skabe stort postyr i vores kreds!
Du ved, han taler hurtigt,
når det gælder monstre?
Det skræmmer mig.
Ti stille. Stop det.
Senshi!
Vi kan ikke spise rustninger, men hvad med det indeni?
Det ser sundt ud, ikke?
Vi kan ikke spise noget så mystisk!
Slap af, Marcille.
Al mad er et mysterium indtil den første bid.
Det er ikke nu, det skal smages.
Lad os prøve.
Men jeg bruger dette for første gang,
så jeg er ikke tryg ved det.
Tak, Senshi.
Aldrig i livet!
Hvad hvis den er ekstremt giftig?
Jeg tvivler på, at et væsen med stærk gift ville gemme sig i en skal.
Men hvordan tilbereder jeg den?
Undersiden…
gav sig ikke, da jeg prøvede at åbne den med hænderne.
Men da jeg skar her med en kniv, kunne den ikke lukke hullet.
Måske var det en muskel, den bruger til at lukke hullet,
som en kammusling.
Jaså. Så det er et skaldyr.
Godt, jeg har besluttet mig.
Fjern kødet fra rustningen, okay?
Den druknede.
Så kan man ikke rense den for sand med vand.
Jeg ved ikke, om de skal renses for sand.
Jeg er bekymret for deres indre organer,
så jeg fjerner dem.
Kødet skal ned i suppen.
Olie, kød fra den levende rustning, urter og krydderier.
Og hovedet…
…bliver dampet.
Og til sidst kan vi lige så godt lave en klassisk ret.
Færdig!
STEGT LEVENDE RUSTNING LEVENDE RUSTNINGSSUPPE
GRILLET LEVENDE RUSTNING
DAMPET OG BAGT LEVENDE RUSTNING
Marcille, hvad vil du have først?
Hvad?
Så tager jeg suppen.
Virker modgift også mod madforgiftning?
Det lugter ikke dårligt.
Det lugter lidt af jern.
Laios.
Værsgo.
Det er varmt!
Hvorfor ser I sådan på mig?
Du har længe ville spise levende rustning, ikke?
Vi bør ikke spise det før dig.
Jaså.
Hvis han dør, efterlader vi ham her.
Ja.
-Døde han? -Døde han?
Det er lækkert!
Hvad i alverden? Det er så lækkert!
Først smagte det kedeligt, men så tog smagen over!
Hvornår får man symptomer på madforgiftning?
Det kommer an på maden.
Så sådan smager det.
Ikke dårligt, men jeg kunne have lavet det bedre.
Hvad med din ret?
Den her burde være sikker, for den er stegt med urter.
Hvordan smager det?
Ikke dårligt.
Hvad synes du, Marcille?
Det smager lidt som svampe.
Ja, ikke?
Den dampede ser også lækker ud.
Den smager sikkert godt!
Den smager af mug.
Lugten af hjelmen må sidde i den.
Her.
Jeg har været i labyrinten længe,
men jeg troede ikke, de var spiselige.
Ingen ville tro, at levende rustning er en slags skaldyr,
der udklækkes fra æg.
Når de er nyfødte og unge, er de måske meget små,
og ingen tror, at de kan være levende rustninger.
De danner nok skaller, når de vokser.
Så danner de kolonier.
Når de kan bevæge sig, leder de efter andre kolonier.
Måske ledte de opstillede rustninger efter partnere.
De er nok hermafroditter, og den største koloni lægger et æg.
Åh! Det betyder…
Rustningerne, jeg har set holde i hånd,
var måske ikke eventyrere, der pjattede.
Måske parrede de sig faktisk!
Du kan godt droppe det nu.
Tænk, at det, jeg var så bange for i lang tid,
var sådan et lækkert og svagt monster.
Gik dit sværd i stykker?
Hvorfor tager du ikke det der?
Laios.
Skal jeg ikke lige se om det sværd er forbandet først?
Det behøves ikke!
Det tror jeg slet ikke.
Det kan jeg se!
Du virker meget selvsikker.
Kom ikke til mig, hvis du ender med en forbandelse.
Vent, alle sammen!
Bevæbnet med et nyt sværd
fortsætter rejsen.
De tre andre kunne ikke vide,
at de havde fået en ny følgesvend.
Tekster af: Tine Gietema-Jensen