DELICIOUS IN DUNGEON
Sunt epuizată!
Treptele astea…
Pe voi nu vă obosesc?
Efortul fizic moderat crește pofta de mâncare.
Efort moderat, vezi să nu!
Dă-mi sabia ta!
Sigur.
Ar trebui să fie o ușă falsă pe aici.
Era să uit că ușa duce aici.
Am câștigat puțin timp.
Ce?
Ce-i?
Am pierdut ornamentul de pe garda sabiei.
Tu n-ai avut grijă de ea!
E vina mea?
Nu, era desprins de ceva vreme.
Am încercat să-l leg sau să-l lipesc cumva,
dar era prea vechi.
E o problemă că s-a pierdut?
Nu. Deloc.
A fost o amintire sau ceva?
O amintire… Se poate spune și așa.
Acum trei ani, când eram începător,
eram ucenic într-un echipaj de adunat foițe de aur.
Foițe de aur?
Mai demult, acest castel a fost placat complet cu aur,
iar din foițe ieșeau bani frumoși.
N-a rămas prea mult aur pe clădire.
Să vedem ce-i înăuntru!
- Da, dle. - Da, dle.
Laios, nu e periculos să intrăm în castel în starea în care suntem?
Ba da, dar nu ne putem întoarce singuri.
Ce naiba?
Îngrozitor!
S-a descompus complet.
Așa pățești dacă mori aici.
Nu te mai găsește nimeni.
Veniți aici!
Ați putea să le vindeți pe astea.
Sunt mai bune decât celelalte,
dar valorează bani doar topite…
Armura s-a mișcat!
E un monstru! Fugiți!
E mai puternic decât noi. Să fugim!
Tu…
Fir-ar!
Sabia mea…
Hai odată!
L-am învins!
- Laios! - Ce?
Cam așa s-a întâmplat.
Asta e sabia de acolo.
Deci ai pierdut…
Atunci am ucis prima dată. După aia, mă îngrozea chiar și să văd o armură.
Am citit mult, dar niciunde nu scrie ce gust au.
Sunt curios ce gust au.
Senshi, tu cum le-ai găti?
Armurile nu sunt comestibile.
Armurile vii sunt controlate prin magie, nu sunt ființe vii.
Știu, totuși…
Și clemele de piele?
Pielea tăbăcită nu-i prea bună.
În plus, alte specii de monștri sunt mai ușor de prins.
Dacă ți-e poftă de armură, mănânc-o pe a ta!
Acum înțeleg.
Se pare că nu putem mânca armură vie.
Haide, să mergem!
Nu-mi lipsește o încăierare acum.
Dacă am fugi pe lângă ei?
Se mișcă greu, am putea scăpa ușor.
Așa e.
Sunteți de acord?
Sigur.
Oricare s-ar putea mișca.
Aveți grijă!
Gata?
Vine!
Fugiți!
Pe aici nu putem trece!
Ce-i asta?
E grav!
Să mergem înapoi și să ne regrupăm!
Ne retragem!
Sunt foarte îndârjiți azi.
Oare i-a supărat ceva?
Nici gând!
Armurile nu au stări fizice sau sentimente.
Va trebui să-l învingem pe cel care le controlează.
Sigur sunt controlate de cineva?
Eu nu le-am mai văzut.
DE OBICEI
De obicei, atacă doar dacă te apropii.
Însă azi nu ne-au lăsat să trecem.
Deci s-ar putea să păzească ceva ce-i altundeva.
Oare cine le controlează se află în apropiere?
Ai dreptate. S-ar putea să fie așa.
Ce? E un monstru?
Nu știu.
Dar un utilizator de vrăji așa puternic nu poate fi decât malefic!
Trebuie să trecem cumva de linia de armuri și…
Dacă l-am găsi pe utilizatorul de vrăji care controlează armurile vii,
am putea să le oprim.
Dar cum?
De exemplu…
Trei o momesc și îi distrag atenția,
iar careva dintre noi iese pe ușă.
Baftă!
Cred că tu ești cel mai potrivit să treci,
fiindcă știi să te furișezi.
Eu nu-l pot înfrunta.
În plus, armura vie nu are ochi și urechi,
deci nu ne ajută să trecem neobservați pe lângă ceva ce nu e viu.
Nu are ochi și urechi…
Ești gata?
Bine! Haideți!
Haide!
Veniți mai aproape, armuri!
Vin toate!
Nu vă panicați!
Aslam!
Ce? Și aici mai e una?
N-am mai văzut acest soi de armură mișcându-se.
Dar nu văd s-o controleze cineva.
Pare mai puternică decât cea de dincolo.
Însă n-am cum să chem întăriri.
Trebuie să aflu singur ce au de păzit.
O să-i tai brațul sau piciorul
și am s-o imobilizez!
Fir-ar! Tu…
Oare de ce-și ocrotea scutul?
Ce-o fi acolo?
Are ceva pe scut.
Am mai văzut asta undeva.
Da.
Este…
Un cuib pentru un ou.
E oul unei ființe vii.
Asta ocrotea armura.
Dar oare ce fel de ou este?
E oul ființei care controlează armura?
În plus, armura vie nu are ochi și urechi.
Nu asta e problema!
Asta mă deranja de la început.
Armurile nu sunt vii, nu văd, nu aud.
Felul în care își ridică capul și îl pun la loc.
Felul în care întorc capul și ne urmăresc mișcările.
Iar oul…
Nu încape îndoială! Sunt ființe vii!
Nu le controlează nimeni.
Pur și simplu, acționează din instinct și ocrotesc oul.
Dacă e așa, există diverse metode să le învingem.
Și…
sunt și comestibile!
Nu se mai termină!
Serios?
Nu te opri! E periculos să stai nemișcat!
Senshi, în spatele tău!
Aslam!
Ce?
Au organe comune?
Ce?
E posibil așa ceva?
Laios!
Fă ceva repede cu armurile astea!
Armurile astea vii nu mor nici dacă le tai capul.
Însă, dacă sunt ființe vii, sigur pot fi ucise cumva.
Prin leziuni interne, prin exsanguinare, sufocare sau înfometare.
Nu pot alege o metodă care să dureze prea mult.
Mai întâi, trebuie să văd cum arată ființa care-i înăuntru.
Mișcările ei sunt rigide deci nu e ceva amorf, ca mâzga.
Oare să fie roiuri de ființe minuscule?
Nu fac zgomot, deci pare puțin probabil.
Sau poate niște ființe cu membre lungi le controlează din interior.
Există și multe alte posibilități,
deci mai bine văd cu ochii mei.
Se pare că e mai puternică decât mine.
Așadar,
îmi rămâne o singură opțiune.
Atac unde e atașat oul. Așa, armura o să lase garda jos!
Am reușit!
Oare ce-o fi înăuntru?
Nu e nimic aici!
E goală.
Să fi fost o tactică de camuflare că și-a pus capul la loc?
E de rău.
Eu… trebuie să fac ceva!
Ce?
Oare a văzut după care stâlp m-am ascuns?
Deci totuși are ceva în cap.
Un gol?
Acum înțeleg. Era o moluscă.
Se ținea de interior.
Oare a supraviețuit amputării
fiindcă era, de fapt, o colonie de ființe?
Oare nu-și caută capul?
Poate în starea ei de acum…
Fascinant!
Oare câte sunt?
Imită mișcarea mușchilor,
se dilată și se contractă la articulații.
Poate că sunt hermafrodiți.
Oare care dintre ființe a depus oul?
Am și uitat că n-am timp de asta acum!
Iartă-mă!
Tu… Dă-mi drumul!
Toată lumea! Veniți aici imediat!
- Nu acum! - Nu acum!
Ce?
Ce-a fost asta? Cum ai făcut asta?
Deci era un utilizator de vrăji în spate?
Nu asta s-a întâmplat.
Armurile vii nu erau controlate.
Erau ființe vii.
Cum?
Uită-te în interiorul armurii!
Sunt două straturi legate între ele de ceva.
E ceea ce dădea viață armurii.
Astea se țineau de mână în interiorul armurii,
și așa funcționau ca diferiții mușchi din corp.
Separate sunt slabe,
dar așezate în formă de corp și folosind structura armurii
pot imita mișcările umane.
Din nefericire,
le-am întâlnit în sezonul de reproducere.
Reproducere? Chestiile astea eclozează din ouă?
Exact! Eclozează din ouă!
Nimeni nu știa până acum.
Lumea credea că armurile vii sunt controlate prin magie.
Dacă aș dezvălui asta, s-ar face mare vâlvă în cercul nostru.
Știai că dă din gură așa de repede
când e vorba de monștri?
Mă sperie.
Taci! Încetează!
Senshi!
Armurile nu se pot mânca, dar cum stă treaba cu ce-i înăuntru?
Pare sățios, nu?
Nu putem mânca ceva atât de misterios!
Liniștește-te, Marcille!
Orice mâncare e un mister până la prima îmbucătură.
Nu acum e momentul să gustăm!
Haideți să vedem!
N-am mai folosit ingredientul,
deci nu am așteptări mari.
Mersi, Senshi!
Nici vorbă!
Dacă e ceva toxic?
Nu cred că o ființă foarte toxică s-ar ascunde într-o cochilie.
Oare cum s-o gătesc?
Partea asta de dedesubt…
nu s-a mișcat deloc când am încercat s-o deschid cu mâna.
Dar, când am tăiat aici cu sabia, nu s-a mai putut închide.
Poate era mușchiul aductor cu care se închide,
ca o scoică.
Acum știu. E o moluscă.
Bine, m-am hotărât.
Tu smulgi carnea din armură. Bine?
S-a înecat.
Cu apă sigur n-o poți curăța de nisip.
Nici nu știu dacă e nevoie să fie curățate de nisip.
Mă îngrijorează puțin organele interne,
așa că le voi scoate.
Feliile de carne merg în supă.
Ulei, carnea din armura vie, ierburi și condimente.
Iar capul…
va fi gătit la abur.
Și, în cele din urmă, am putea s-o gătim clasic.
E gata!
ARMURĂ PRĂJITĂ STIL PITIC, SUPĂ DE ARMURĂ
ARMURĂ VIE LA GRĂTAR
ARMURĂ VIE LA ABUR
Marcille, cu ce vrei să începi?
Ce?
Cu supa, apoi…
Antidoturile funcționează și împotriva toxiinfecției alimentare?
Nu miroase rău!
Miroase ușor a fier.
Laios,
poftim!
Frige!
De ce vă uitați așa la mine?
Ești curios de mult ce gust are armura vie, nu?
Ar trebui să guști tu mai întâi.
Așa…
Dacă moare, îl lăsăm aici!
Da.
- A murit? - A murit?
E delicios!
Vai de mine! E un deliciu!
La început, era fad, dar aroma apare treptat.
Cât durează până apar simptomele de intoxicație alimentară?
Depinde de ce ai mâncat.
Deci așa e gustul.
Nu-i rău, dar e loc de mai bine.
A ta cum e?
Cred că nu-i niciun pericol. Carnea e prăjită cu mirodenii.
Cum e?
Nu e rea.
Cum ți se pare, Marcille?
Are gust de ciuperci.
Așa zici?
Și cea înăbușită pare gata și gustoasă.
Sigur e grozavă!
Are gust de mucegai.
Sigur a preluat mirosul din cască.
Poftim!
Știi, sunt de mult în temnița asta,
dar nu m-aș fi gândit că astea sunt comestibile.
Nimeni nu s-ar fi așteptat ca armura vie să fie un fel de moluscă
care eclozează din ou.
Poate, când se nasc sau sunt tinere, sunt foarte mici
și nimeni nu le suspectează că ar fi armură vie.
Probabil își formează cochilii pe măsură ce cresc.
Apoi încep să formeze colonii.
Și, când se pot deplasa, pleacă în căutarea altor colonii.
Poate că armurile care stăteau aliniate își căutau parteneri.
Probabil că sunt hermafrodite, iar cea mai mare colonie depune un ou.
Vai! Asta înseamnă…
Poate armurile care se țineau de mână
nu își făceau de cap doar.
Poate chiar se împerecheau!
Gata cu asta!
Ce ciudat că ceva de care mă temeam așa de tare
s-a dovedit a fi un monstru atât de gustos și plăpând!
Ți s-a rupt sabia, așa-i?
De ce n-o iei pe aia?
Laios!
Dacă vrei să folosești sabia aia, să n-o verific, să nu fie blestemată?
Nu e nevoie!
Sunt convins că nu e blestemată!
Știu sigur!
Pari foarte încrezător.
Să nu te plângi dacă te alegi cu ceva blestem!
Așteptați-mă!
Înarmați cu o nouă sabie,
călătoria lor continuă.
Ceilalți trei nu aveau de unde să știe
că au un nou camarad.
Subtitrarea: Timea Ficzay