LABUŽNÍCI V KOBCE
Ve třetím podzemním podlaží kobky,
za podzemním hřbitovem a za lesem s věží,
stojí Zlatý zámek.
Kdysi nádherný zámek
je nyní plesnivý a zaprášený a je jen stínem toho, čím býval.
Patří kroky, které přicházejí
jakoby odnikud, dobrodruhovi?
Nebo snad bývalému obyvateli, který zemřel,
ale stále se tu potuluje?
To je kostlivec.
To jsou lidé.
Tohle je ghúl.
Jak to poznáš? Děsíš mě!
Kroky živého tvora, kostí a shnilotiny
jsou zcela odlišné.
Půjdeme doleva.
Zdá se, že ten Golem sleduje pravou stranu.
Golem je kouzelný tvor tvaru člověka z bláta, hlíny a kamenů.
Používá se jako loutka, která věrně plní
příkazy svého pána.
Stůjte.
Pro tvoje info, Golemové jsou z 99 % z hlíny!
Nejsou jedlí!
Jsou to kouzelní tvorové!
Dokonce vím, jak se vyrábějí!
- Nauč mě to! - Ne!
Co s nimi chceš dělat, až se je naučíš vyrábět?
Zajímají mě jejich těla.
Pojďte za mnou.
Tohle je tábořiště, které používám jako základnu.
Ty tady bydlíš?
Skoro tu nespím.
Obvykle lovím ve druhém nebo čtvrtém patře
a jednou měsíčně nakupuju ve městě koření a tak podobně.
Potkal jsem vás cestou z nákupu.
Ve třetím patře je jen pár příšer, které se dají jíst.
Jsou většinou v rozkladu nebo jen kosti.
Ale…
Golemové!
Tihle úžasní tvorové jsou jiní!
Jejich těla mají vysokou výživovou hodnotu
a stále udržují vhodnou teplotu a vlhkost.
Jinými slovy,
chceš používat Golemy jako záhon?
Lidé v zámku budou plakat!
A kouzelničtí učni také!
Proč?
Nemám rád kouzla, ale tito tvorové zaslouží chválu.
Jsou to ideální záhony!
Jsou odolní vůči škůdcům.
A odhánějí pytláky.
Myslím, že to nejsou pytláci.
Navíc regulují hladinu vlhkosti.
Když do nich zasejete semena a sazenice,
o zbytek se už postarají sami.
Ale i tak je o ně třeba řádně pečovat.
Proto mám svou základnu tady.
Už jsou tady!
Co teď?
- Potřebuješ pomoc? - Ne!
Páni.
Je na to zvyklý.
Jak ví, kde je Golemovo jádro?
Neříkej mi…
Hotovo.
Skliďte z Golemů zeleninu.
Myslel jsem, že jsou zelení, a ona je to všechno zelenina?
Nejsou to z pohledu Golemů parazité?
Naopak, kořeny těch rostlin zpevňují půdu,
takže lze říct, že jsou v symbióze.
Jsi si jistý?
Ale odstraňte prosím plevel.
To je bohatá úroda!
Konečně si můžeme vychutnat normální zeleninu!
Plevel přineste sem.
Nechte ho tady zvadnout.
Jakmile zvadne,
vrátím ho do těl Golemů, kde se rozloží.
A tohle hnojivo jsem vyrobil jinde.
Zamíchám ho do Golemů!
Já to věděla!
Co jsi věděla?
Věděl jsi, kde mají Golemové jádro, protože jsi ho tam sám dal!
Neuvěřitelné.
Je nezákonné aktivovat kouzelné tvory bez povolení!
Jen vyhrabávám hlínu a vracím ji.
Takže obcházíš zákon!
Půdu dobře promíchat a vytvořit řádky.
Osazení stejné plodiny opakovaně vede ke snížení úrodnosti,
proto zasejte semena do jiného Golema.
Jsem vyčerpaná.
Myslím, že jsem ztratila víc energie než při boji s příšerami.
Díky vaší pomoci to šlo mnohem rychleji.
Potřebuju si odskočit.
Zatímco bude naše elfka pryč,
nasbírám co nejvíc hlíny z okolí.
Taro, Džiro, Saburó.
Ožijí rychleji, když je zahrabeme?
Ne, chvíli to potrvá.
Ožijí, až semena začnou kořenit,
a hlína zůstane pevná, i když se budou pohybovat.
Tak pečlivě se o ty Golemy stará.
Jsem ohromený.
Tak takhle jsi žil.
Nebylo to těžké?
Dělám to, protože mě to baví.
Vůbec to není těžké.
Hotovo.
Teď si užijeme plody naší práce!
To je nádherná barva.
Rozhodně jsem se v loupání zeleniny zlepšil.
Je tahle velikost v pořádku?
Je perfektní.
Rozděláváš oheň? Můžu to udělat.
To je v pořádku, mám křesadlo.
To používáš pořád, ale pomocí kouzla je to rychlejší.
Před chvílí jsi pěl chválu na Golemy.
Když si člověk usnadňuje práci, ztrácí své dovednosti.
Usnadnění není vždy jednodušší.
Tvoje metoda je jako nakupovat zeleninu v krámě.
Tohle je zbytek baziliščí slaniny.
Hotovo.
ČERSTVÝ ZELENINOVÝ OBĚD Z GOLEMÍ ZAHRADY
- Do toho! - Do toho!
Je to vynikající!
Je zvláštní, že pod zemí roste tak chutná zelenina!
Možná jí přidávají na chuti Golemové.
Nech toho!
Je mi jedno, že chodí a křičí. Jsou to záhony!
Když jsme u toho, Golemové jsou z 99 % hlína, ne?
Co je to zbylé jedno procento?
To je tajemství.
Uf, to bylo výborné.
Jsem tak plný.
Jsem z toho úplně ospalý.
Odpočiň si.
Musím si něco vyřídit.
Uklízej!
Jdu na záchod.
Záchody tu mají na úrovni.
Nejsou to pouhé díry v zemi.
V rušných místech kobky
jsou určená místa, kde si lidé mohou ulevit.
Jsou vždy čistá
a někdy jsou dokonce vyzdobená květinami.
Musí tu být pracovití lidé.
Co?
Senši!
Co je?
Co to děláš?
Sbírám výkaly a moč a nesu je do nočníků.
Jsem ohromen, že to dokážeš hned po jídle.
Je to zdejší hlavní hnojivo.
Takže z něj vyrostla i ta zelenina…
Marcille, na povrchu se do dělá stejně.
Já vím, ale i tak je to nechutné.
Proč chceš žít v kobce?
Soběstačně můžeš žít i na zemi.
Nebylo by snazší mít zahradu a lovit venku?
Kdo by pak udržoval záchody v kobce?
Kdo by odstraňoval zombíky, kteří spadnou do záchodu?
Kdo pomůže padlým Golemům?
Bývalo tu přes deset Golemů, a teď tu jsou jen tři.
Bez Golemů
sem polezou příšery z nižších pater.
A příšery, které se jich bojí, se rozlezou jinde.
A vyženou jiné příšery.
Tato kobka se změní k nepoznání.
Nebude možné se tu procházet ani lovit.
Kobka je jako zahrada.
Nemůžeš ji opustit a čekat, že sklidíš plody.
Nejvíc mě naplňuje
jíst zdejší plody a na oplátku kobce sloužit.
Konečně mám pocit, že jsem do kobky skutečně vstoupil.
A jsem šťastný.
Ale jestli je to tak,
můžeš to tu kvůli nám opustit?
Pokud tu zavládne chaos…
Nedělejte si starost.
I když budu měsíc pryč, Golemové se o všechno postarají.
Kromě toho bych nespal, kdybyste zemřeli na podvýživu.
Dejte mi chvilku.
Rychle se vypravím.
Senši je úžasný.
Co budeš dělat s tou zeleninou?
Obvykle ji používám k výměnnému obchodu.
Někdy ji prodávám ve stánku bez obsluhy.
Stánek bez obsluhy?
Sbíral jsem peníze do pokladnice,
ale vždycky mi je ukradli.
Tak proto ta pokladnice…
…Byla vždy plná peněz.
Provozuješ tu výměnný obchod?
Mám zákazníky v nižším patře,
ale teď na nás asi nebudou mít čas.
Nechtěl jsem nechat zahradu ležet ladem,
tak jsem sklidil úrodu.
Jestli ji nepotřebujete, můžete ji vyhodit.
To nemůžeš! Jídlem se nemá plýtvat!
Tolik ses o ně staral a jsou tak lesklé a lahodné!
Přirostly ti k srdci.
V tom případě bychom je měli za něco vyměnit.
- Tady? - Tady?
I v kobce jsou obchodníci.
Vstupte.
Mnozí jejich zákazníci jsou dobrodruzi,
kteří se z různých důvodů nemohou vrátit nahoru.
Vítejte, mí drazí hosté.
Sháníte nocleh nebo něco k snědku?
Chceme obchodovat.
Ale, ale.
Co máte?
Zeleninu.
Padejte!
Počkejte, aspoň poslouchejte…
Když chcete obchodovat, přineste mince.
Rozumíte? Mince!
Kulaté, lesklé a třpytivé věcičky!
Nechceme za to drahokamy.
Máte tady kuchyň, ne?
Potřebujete přísady…
Jsou také kulaté a lesklé.
Ukažte tu mrkev kuchaři.
Určitě o ni bude stát.
Kdo by jedl něco tak nechutného?
To je hrůza!
Plýtváš-li jídlem, čeká tě boží trest!
Vyhoďte je!
- Rychle! - Poslouchejte…
Co?
Orkové!
Nejdřív zabijte ozbrojené!
Nenechte ani jednoho naživu!
Co tu dělají orkové?
Myslel jsem, že jsou v nižších patrech.
Každopádně musíme utíkat…
- Marcille! - Počkej.
Co tady děláš, Senši?
To bych se také rád zeptal.
Ty se s nimi znáš?
Ano.
Kdo by řekl, že se spolčíš s lidmi a s elfkou?
Těmi zákazníky jsi myslel…
Myslel jsem je.
Myslel jsem, že myslí tamty. Ale orky?
Kdyby to byli aspoň skřeti.
Myslel jsem, že myslí Koboldy.
Objevil se Rudý drak.
Rudý drak se v minulosti zjevoval jen zřídka.
Ale poslední dobou se objevuje poblíž naší osady.
Někteří z nás nejsou schopni boje.
Přišli jsme se sem dočasně skrýt.
Rudý drak, vážně?
Kde jste toho draka viděli?
Chceš vědět, kde je naše osada?
Odmítám.
Šéfe, vyřídili jsme všechny uvnitř.
Dobře.
Vezměte vše, co by se mohlo hodit.
Co to sakra je?
Shnilé mléko?
Vyhoď to.
To je tvá úroda, že?
Jak vidíš, jsme v nouzi.
Ocením, když se s námi podělíš.
Výměna?
V tom případě, tohle jsou…
Ne.
Jak jsem řekl,
teď si to nemůžeme dovolit.
Je mi líto, že o to žádám přítele,
ale chci, abyste nám dali všechno, co máte.
Senši.
No dobrá.
Výborně.
Ale na oplátku vás chci o něco požádat.
Dnes u vás přespíme.
- Co? - Co?
Když budete souhlasit,
rádi vám nabídneme své životy i zeleninu.
Co?
A ty tam!
Není to shnilé, ale fermentované!
Nezapomeňte to vzít s sebou!
Proč jsi to řekl?
Vzali nám zbraně.
Když zjistíme, kde táboří,
už nikdy nespatříme denní světlo.
Máš plán, že?
Ta nádoba, kterou ten skřet vzal,
obsahovala kvásek.
A skřeti mají mouku z kuchyně.
Jinými slovy…
Jinými slovy?
Můžu upéct chléb!
- Ty blbče! - Nemáš žádný plán!
- Idiote! - Šlo ti jen o chléb!
Ty blbče!
Hej, vy tam! Buďte zticha!
To je elfka!
To je ale barbarská tvář.
Zůstaňte v kleci.
Táta se vrátil!
Doufám, že si nás nedají k večeři.
Kam jsi dal ten kvásek?
Když s ním neumíš zacházet, promrháš velkou příležitost!
Dej mi ho! Upeču vám chléb!
Chléb!
Smíchejte pšeničnou mouku, sůl, cukr, kvásek a vodu.
Přísady hněťte, dokud se nespojí.
Hraješ si s bahnem?
Co?
Dáme si dějepisnou lekci?
Tohle je příběh o době, kdy jsme ještě žili na zemi,
a ne pod zemí.
Lidé jako ta elfka a ti ostatní
zabili mnoho našich lidí a zabrali naši zemi.
Orkové také zabili spoustu dalších ras.
Cože?
Teď přidej olivový olej.
Byli jsme donuceni opustit zemi, a po dlouhém bloudění
jsme našli své místo pod zemí a na čas jsme našli klid.
Dokud nás znovu nenašli.
Vezmi okraj těsta a stlač ho dolů.
Nalili do země olej a zapálili ho.
To proto, že jste vy orkové neustále přepadávali vesnice jiných ras!
Byl to jediný způsob, jak přežít.
Dělali jste to už předtím, než jste se přesunuli pod zem.
Proto jsme vás vyhnali!
Přestaň, Marcille. To stačí.
Zmlkni, ty skrčku!
Hněť to těsto silněji, ano?
Pardon.
Dej mi to! Udělám to!
Vyhnali nás z povrchu a my uprchli pod zem.
Když jsme se konečně dostali do kobky,
pokusili jste se nám ji sebrat!
Kobku našli jako první vesničané ze země!
Ale my do ní vstoupili jako první!
První se tam potulovali zombíci!
Když se těsto natáhne, je čas na první kvašení.
Když se těsto zdvojnásobí, rovnoměrně ho rozděl a pečlivě vytvaruj.
Celou dobu mlčíš, čahoune.
O čem přemýšlíš?
Říká se, že kdo porazí šíleného kouzelníka, co to tu postavil,
získá celý zámek.
Proč se snažíš dostat do hlubin kobky?
Co uděláš, až získáš království?
Ten příběh jsem už slyšel, ale nikdy jsem o tom neuvažoval.
To je snad vtip.
Všichni dobrodruzi jsou jako ty.
Pobíráte denní plat a testujete své schopnosti.
Jste jen chamtiví hlupáci.
Děsí mě pomyšlení, co by se mohlo stát,
kdyby zámek získal někdo jako vy.
Proto zabíjíme všechny ze země, které tu najdeme.
To je chabá výmluva!
Měli byste o trůn soutěžit také.
Nebo vy orkové umíte jen pustošit?
Aspoň máš kuráž.
To se mi líbí.
Hodím tě zaživa do ohně!
Vidíš? Hned se uchyluješ k násilí!
Druhé kvašení.
Když těsto nabyde,
ohřejte ho na mírném plameni po každé straně.
Nechte ho trochu propařit
a pak zdvihněte poklici.
Chléb je hotový!
Krásně to voní!
Ochutnáme to.
Dost! Ten chléb je náš.
Nedáme vám ho.
Cože?
Nechal jsem tě upéct chléb, když jsi to chtěl,
ale co s ním uděláme, je na nás.
Tati.
Upekli ho, ale nesmí ho sníst?
To proto, že samotný chléb k jídlu nestačí.
K vyváženému jídlu potřebuješ hlavní chod, maso a zeleninu.
Tvůj otec chce, abychom počkali, než bude jídlo hotové.
Hej! Co to říkáš?
Přesně tak. Slíbil, že nám poskytne nocleh
výměnou za zeleninu.
A tvůj otec své sliby plní.
Hej! Ukuchti nějaký žvanec!
ČERSTVÉ NALOŽENÉ ZELÍ
Tady! Je to hotové!
- Jezte! - Dobře.
Děkuji.
Je to dobré!
Ostré!
Je to ostré a výborné!
Je to ze stejných přísad jako Senšiho dušené zelí,
ale je to úplně jiný pokrm.
Říkala jsem, že umíte jenom pustošit,
ale i orkové umí být slušní.
Sklapni.
Hm.
Ptal ses, proč mířím do hlubin kobky.
Moji sestru snědl Rudý drak.
Proto za drakem jdu.
Když nám řekneš, kde Rudý drak je, porazíme ho.
Do vaší osady nevkročíme.
Slibuju.
Hej, přines mi mapu.
Tady je.
Je dvě patra pod tímhle.
Naposled jsem ho viděl v západní obytné oblasti.
Děkuju.
Od teď budu přemýšlet o možnosti,
že tuto kobku získám, zatímco ji budu zkoumat.
Je těžké si představit, že se stane králem muž,
který peče chléb, když ho chytí ork.
Ale hodně štěstí.
Chutná to moc dobře.
To zelí vyrostlo na Golemovi.
I když mají lidé různé názory, hlad mají všichni.
Sice je to jen jídlo z kobky, ale pořád je to jídlo z kobky.
Překlad titulků: Tereza Wong