DELICIOUS IN DUNGEON
Den er låst igen.
Giv mig et øjeblik.
Jeg åbner den på ingen tid.
Vi har allerede gået langt,
så måske kan vi stoppe for i dag.
Du er klog, Marcille. Du svarer med maven.
Det var ikke mig!
Det er helt normalt.
Vi har jo kun fået snacks i dag.
Men Laios, jeg er imod at holde pause.
Den eneste mad, vi fandt i dag, var en skål fuld af skatteinsekter.
Selv hvis vi skal presse os selv, bør vi tage til det fjerde niveau.
Men monstrene bliver stærkere, jo længere ned vi går.
Jeg synes, vi skal spare på energien.
Men selv hvis vi sparer på energien,
er det lige meget, hvis vi besvimer af sult.
Men uden energi kan vi ikke besejre monstre…
Den er åben.
Det ligner en gammel spisesal.
Det må have været et luksuriøst spisebord engang.
Men nu hjemsøger de døde stedet.
Her er ikke en eneste rotte.
Jeg spiser ikke rotter.
Hvorfor er det altid døde mennesker, der angriber os?
Kan en grillet pattegris ikke komme efter os?
Vær nu ikke dum.
"Komme efter os."
Men vi har
mad, der kommer efter os!
Et levende maleri?
Pas på, Laios!
Du kom for tæt på!
Du kunne være blevet suget ind!
Det var det, jeg ville! Jeg var lige kommet til den gode del!
Hvad?
Der var druer på maleriet.
Med andre ord
prøvede du at spise maden på maleriet.
Nemlig. Det er en ret god idé, ikke?
-Absolut ikke! -Din idiot!
-Idiot! Hvad tænkte du på? -Har du hørt om luftkasteller?
Jeg ved, man ikke kan spise luftkasteller.
Men et maleri kan godt spise et luftkastel!
Du ender med at blive dræbt inde i maleriet.
Præcis!
Inde i maleriet bør vi kunne interagere med hinanden!
Fint. Så gør, som du vil.
Men du kan kun prøve én gang.
Vi binder et reb om dig.
Hvis du giver tegn, trækker vi dig ud.
Hvilket maleri skal jeg vælge?
Det her ser godt ud.
Der er meget lækker mad i det.
Okay, jeg tager det maleri.
Av.
Hej, du der.
Jeg er allerede blevet opdaget!
Det sværd…
Du har en sær rustning på,
men du er en af slotsvagterne, ikke?
Hvad?
Her, tag det her.
Seriøst, vi mangler altid hænder.
Denne vej! Bliv nu ikke hysterisk!
Se hans ansigt. Han ser så klog ud!
Ja, han har din næse.
Han vil blive en storslået konge en dag.
-Så, så. Du er en god dreng. -Tillykke, Deres Majestæt.
Hold op med at dagdrømme!
Hent den næste tallerken nu!
-Må jeg få en bid… -Jeg har det!
Delgal! Dit navn er Delgal!
Delgal, du bliver en stor konge!
Det er ikke godt!
Jeg kan ikke spise noget!
Hjælp mig ud herfra!
Det er hans signal!
Træk!
Hvordan var det?
Jeg var så tæt på at få en bid.
Men stemningen var ikke rigtig.
-Stemningen? -Var det det, der stoppede dig?
Ja, det var totalt stemningen.
En gang til!
Jeg kan spise noget, hvis situationen er mere passende.
Hvad mener du med "passende?"
Lad os se.
Den skal være mere afslappet.
Afslappet?
Hvad med det her?
De har fin mad, det ligner en fest,
og der er en, der danser nøgen.
Så er det nu! Nu gør jeg det!
Dit fulde fjols!
Hvad laver du foran kongen?
Kom ned fra bordet nu!
Hold op.
Det er min bryllupsdag.
Tilgiv denne mand, at han lod sig rive med.
Men prins Delgal…
Delgal?
Er han babyen på maleriet fra tidligere?
Kom så!
Det var tæt på!
Delgal!
Far!
Jeg er glad for at se, hvor storslået du er blevet.
Skål for kongerigets fremtid.
Far!
Han blev forgiftet!
Jeg tager noget med tilbage og spiser det senere.
Undskyld.
Deres Majestæt!
Behandl ham nu!
Hurtigt!
Jeg så også elveren i det sidste maleri.
Gad vide, om han er en slags hofnar.
Se, hvad jeg har!
Jeg har mad med denne gang…
Vent, hvad? Det hele er væk!
Jeg kan ikke tage mad ud af maleriet.
Den eneste måde er at spise det inde i maleriet!
Igen! Nu hvor det er kommet så vidt, må jeg smage på maden!
GALLATAFFEL
Er det en kroningsceremoni?
Så prinsen overtog tronen.
Må kongeriget og dets folk blomstre for evigt.
Det er godt!
Jeg troede, det ville smage af maling,
men det er et festmåltid!
Mere, tak.
Jeg spiste godt nok meget.
Jeg er mæt.
Jeg går tilbage nu.
Hvad? Det er…
-Du hører ikke til her på slottet. -Pokkers!
Hvad laver du?
Du var der, da prinsen blev født, og til hans bryllup.
Hvad er dit formål?
Er du ude efter tronen?
Jeg brænder dig til aske lige nu!
Maleriet!
Skete der noget inde i maleriet?
Der var tonsvis af lækre retter.
Da jeg skulle til at gå efter at have spist mig mæt,
opdagede nogen, at jeg ikke hørte til, tog fat i min krave
og blev virkelig vred.
Det overrasker mig ikke.
Jeg var så bange.
Nu jeg kan slappe af, begynder jeg at blive sulten igen.
Vent, hvad? Selvom jeg har spist meget, føles min mave stadig tom!
Hvad sagde vi?
Det var bare et luftkastel!
Du spildte vores tid!
Men det smagte virkelig godt!
Var det køkkenet?
Vi kan hente vand fra rummet ved siden af,
og det er et godt sted at hvile sig lidt.
Hvis du ikke havde leget med malerierne,
havde vi nok nået fjerde niveau nu.
Er det en mimiker?
Jeg har aldrig set den kasse før.
Den står ikke frit fremme, men den er heller ikke skjult.
Den er placeret på en måde, der fanger øjet.
Den står et sted, de skiderikker er glade for.
Så lad os få noget søvn i dag.
Okay.
Er det okay, Chilchuck?
Ja.
Jeg behøver vel ikke fortælle dem det.
Jeg ved bare, at Senshi og Laios vil insistere på at spise den.
Så er det op til mig at åbne kassen.
Mimikere…
Jeg har mistet overblikket over de gange, de svin har påført mig elendighed!
Godt!
Der er ingen lås eller fælde!
Den er låst, så det er ikke en mimiker!
Åbner jeg den bagfra, kan den ikke skade mig!
Pokkers! Jeg glemte fælden!
Skide mimikere!
Er du okay?
Du tænkte vist på noget.
Er der noget galt?
Nej, ikke rigtig.
Du må være træt.
Du er jo stadig et barn.
Lad ham få en god nats søvn uden at stå vagt.
Som sagt er jeg ikke et barn!
Hvor gammel er du?
Det vil jeg helst ikke sige.
Nu gør du det igen. Sådan er du altid.
Du vil ikke engang fortælle os din hjemby eller fødselsdag.
Jeg foretrækker at holde mit job og privatliv adskilt.
En dag går du glip af noget, hvis du opfører dig sådan.
Ja, ja.
Jeg er blevet mere følsom over for sult.
Førhen klarede jeg mig fint uden mad i to dage.
Jeg henter noget vand i rummet ved siden af.
Hør, din sløve padde.
Jeg henter noget vand.
Jeg går med.
Glem det. Jeg er straks tilbage.
Det er farligt.
Det er lige ved siden af.
Et møntinsekt.
Gad vide, om der er en rede i nærheden.
Hvis jeg kan finde nogle flere, kan det måske stille sulten lidt.
Ikke for at lyde som Laios, men jeg kan godt lide møntinsekter.
De er monstre, der camouflerer sig som mimikere,
men de er søde.
Hov!
Vent, det er der, mimikeren…
Din idiot.
Du glemte, at du er tungere med vandposen.
Der må være en mekanisme til at åbne døren.
Den kan selvfølgelig ikke nås.
Skal jeg råbe om hjælp?
Hvis mit råberi tiltrækker flere monstre, bringer det mine venner i fare.
Bare rolig.
Hvis jeg ikke kommer tilbage, opdager Marcille det.
Gør hun? Nej, det gør hun nok ikke.
Jeg kan ikke regne med hende!
Gå ikke i panik!
At åbne lukkede døre
er jo dit job, ikke?
Den slags døre åbner, når man regner mekanismen ud.
Jeg er i sikkerhed, så længe jeg ikke rører mimikeren.
Jeg kan ikke høre noget underligt,
så der er ingen tidsbegrænsning.
Der er et par knapper på væggen,
og en mekanisme, der får spyddene til at komme op.
Trykker jeg forkert, springer de op.
Teksten på dette skilt er nok nøglen, men…
Det er på et gammelt sprog, og jeg forstår intet af det.
Hvis bare Marcille var her.
Men det virker bekendt…
Jeg må hellere få styr på tankerne først.
Der er tre knapper i hjørnerne af rummet.
Hvorfor tre?
Skal jeg trykke i en bestemt rækkefølge?
Der er også en knap bag mimikeren!
Pokkers! Det svin vil hindre mig hver gang!
Kan der være en ledetråd i rummet?
Selvfølgelig ikke.
Selv hvis jeg trykker tilfældigt, ender jeg med at blive spiddet.
Men jeg er lille, så jeg kan måske undgå dem.
Nej, det er for risikabelt.
Jeg aner ikke, hvad jeg skal gøre!
Måske skal jeg bare stå stille indtil daggry…
Var du herinde?
Pokkers…
Av.
Jeg blev reddet…
Du er godt nok sej!
Mimikere er søde, når de vendes om, og de vrikker med benene.
Man kan se kønnet ved at vende den om.
Laios' nytteløse trivia vender tilbage til mig en efter en!
Vende dem om?
Som om det er muligt!
Så er det nu!
Av.
Gad vide, om de kommer og hjælper mig efter alt det postyr.
Hvad?
Så den her var tom?
Hvor vover du at håne mig sådan?
Hvad?
Denne tekst…
Så det var det, der stod på skiltet!
I så fald ved jeg, hvad der står!
Hurtigt!
-Øst! -Uanset hvor mange gange solen står op…
-Vest! -Og månen går ned…
-Nord! -Som de stillestående stjerner…
Syd!
Må lykkens vind blæse din vej!
Den åbnede!
Chilchuck kommer ikke tilbage.
Chilchuck!
Undskyld!
Jeg er i live, okay?
Hvad er det?
Gjorde du det, Chilchuck?
Godt gået!
Klart.
Sikke en flot mimiker.
En mimiker?
Det er første gang, jeg laver det.
Prøv ikke at spise den, som om det er normalt!
Bare rolig, Marcille.
Mimikere alene er ikke giftige.
De kan være giftige afhængig af deres kost.
Men fjerner man deres fordøjelsesorganer, burde det være sikkert.
Hvordan er det sikkert?
Glem det, Marcille.
Det nytter ikke at bede dem lade være.
Men i dag spiser jeg det ikke, uanset hvad!
Kog masser af vand.
Tilsæt salt.
Tilsæt mimikeren, læg et låg på,
og vent lidt.
Når den har kogt længe nok,
er den færdig!
KOGT MIMIKER
Det er svært at skrabe kødet ud.
Hvad med at bruge håndtaget i stedet?
Det går ikke. Jeg skubber det bare længere ind.
Godt.
Chilchuck, lad mig bruge de tingester.
"De tingester?"
Du ved, det dirkeværktøj, du altid har med.
Dirkeværktøj.
Er du vanvittig?
De skal bare desinficeres i kogende vand.
Det er ikke problemet!
Lad være!
Nu er det nemt at skrabe ud!
Her.
Det er virkelig godt.
Det smager virkelig godt.
Det ville være lækkert at spise alt kødet sammen.
Det var ikke så godt, som jeg troede.
En eremitkrebs' fordøjelseskirtel skulle smage dårligt.
Men hvorfor fortalte du os ikke om mimikeren?
Jeg har ubehagelige minder med mimikere.
Jeg vil helst holde mig fra dem.
Jeg har begået en del fejl.
Jeg troede, den ville spise skatteinsektet.
Mimikere spiser ikke skatteinsekter.
Hvad?
Tværtimod lever skatteinsekter af mimikere.
Når de finder en mimiker,
trænger de ind i kassen og lægger æg.
Og larverne, der udklækkes i kassen, vokser, mens de æder mimikeren.
Når de bliver voksne,
forveksles de ofte med skatte af mennesker,
og de flyver ind i deres næste livsfase.
Det er løgn.
Gider du stoppe?
Sådan går det, når du ikke fortæller mig din alder.
Har du ikke lært, at man kan gå glip af ting, når man har hemmeligheder?
Fortæl mig, hvor gammel du er!
I…
I år fylder jeg 29.
Så du er virkelig et barn. Hvor kedeligt!
Jeg vidste ikke, du var så ung.
Så fortæl mig jeres alder!
Det er derfor, jeg hader racer, der lever længe!
Hvad?
Øh, hr. Chilchuck…
Stop det!
I dag æder I et monster,
men i morgen kan I ende som nogens måltid.
Labyrintmad.
Åh, labyrintmad.
Tekster af: Tine Gietema-Jensen