‏- מבוכים ומטעמים -
‏היא שוב נעולה.
‏תני לי דקה.
‏אפתח את זה צ'יק צ'ק.
‏כבר הלכנו די הרבה,
‏אז אולי נוכל לסיים בקרוב.
‏את בהחלט חכמה, מרסיל, עונה עם הבטן שלך.
‏זה לא הייתי אני!
‏זה נורמלי לחלוטין.
‏אחרי הכול, אכלנו רק חטיפים היום.
‏אבל לאיוס, אני נגד הפסקה.
‏האוכל היחיד שמצאנו היום ‏היה קערה מלאה בחרקי אוצרות.
‏גם אם נצטרך להתאמץ, ‏כדאי שנגיע לקומה הרביעית.
‏אבל המפלצות יהיו ‏קשוחות יותר ויותר ככל שנתקדם.
‏אני חושב שאנחנו צריכים ‏לשמור על האנרגייה שלנו.
‏אבל גם אם נשמור על האנרגייה שלנו,
‏זה לא ישנה אם נתעלף מרעב.
‏אבל בלי אנרגייה, לא נוכל להביס מפלצות…
‏פתוח.
‏החדר הזה נראה כמו חדר אוכל.
‏זה בטח היה פעם שולחן אוכל יוקרתי.
‏אבל עכשיו, רק המתים רודפים את המקום הזה.
‏אין כאן אפילו עכברוש אחד.
‏אני לא אוכל עכברוש, בסדר?
‏מעניין למה אלה תמיד בני ‏אדם מתים שתוקפים אותנו.
‏למה שחזיר צלוי שלם ‏לא ירדוף אחרינו לשם שינוי?
‏אל תדבר שטויות.
‏"ירדוף אחרינו…"
‏אבל יש…
‏אוכל שרודף אחרינו!
‏ציור חי?
‏זהירות, לאיוס!
‏התקרבת יותר מדי!
‏יכולת להישאב פנימה!
‏זה מה שרציתי! בדיוק הגעתי לחלק הטוב!
‏מה?
‏היו ענבים בציור הזה.
‏במילים אחרות,
‏ניסית לאכול את האוכל בציור.
‏נכון. רעיון די מגניב, לא?
‏ממש לא! ‏-אידיוט שכמוך!
‏מטומטם! מה חשבת לעצמך? ‏-שמעת פעם את הביטוי "עוגה בשמיים"?
‏אני יודע שאי אפשר לאכול עוגה בשמיים.
‏אבל ציור של מישהו שאוכל ‏עוגה בשמיים זה סיפור אחר!
‏אתה תיהרג בתוך הציור.
‏בדיוק!
‏בתוך הציור, אנחנו אמורים ‏להיות מסוגלים לתקשר זה עם זה!
‏בסדר. אז תעשה מה שאתה רוצה.
‏אבל אתה יכול לנסות רק פעם אחת.
‏אנחנו נקשור אותך בחבל.
‏אם תיתן לנו סימן, נמשוך אותך החוצה.
‏באיזה ציור כדאי לי לבחור?
‏זה נראה די טוב.
‏יש בו הרבה אוכל טעים.
‏בסדר, אני אלך על הציור הזה.
‏אאוץ'.
‏היי, אתה.
‏כבר ראו אותי!
‏החרב הזאת…
‏אתה לובש שריון מוזר,
‏אבל אתה אחד משומרי הטירה, נכון?
‏מה?
‏הינה, קח את זה.
‏ברצינות, תמיד חסרים לנו אנשים.
‏מכאן! אל תחלום!
‏תראו את הפנים שלו. הוא נראה כל כך חכם!
‏כן, צורת האף שלו בדיוק כמו שלך.
‏הוא ינהיג את הממלכה בצורה נפלאה יום אחד.
‏די, די. אתה ילד טוב. ‏-ברכותיי, הוד מלכותך.
‏תפסיק לחלום בהקיץ!
‏תביא כבר את הצלחת הבאה!
‏אני יכול לקבל ביס… ‏-יש לי!
‏דגל! שמך דגל!
‏דלגל, אתה תהיה מלך גדול!
‏זה לא טוב!
‏אין סיכוי שאוכל משהו!
‏עזרו לי!
‏זה הסימן שלו!
‏למשוך!
‏איך היה?
‏הייתי כל כך קרוב לאכול משהו.
‏אבל האווירה לא הייתה נכונה.
‏האווירה? ‏-זה מה שעצר אותך?
‏כן, לגמרי האווירה.
‏עוד פעם!
‏אני יכול לאכול משהו אם המצב מתאים יותר.
‏מה זאת אומרת "מתאים"?
‏בוא נראה.
‏אני מניח שזה צריך להיות יותר קליל.
‏קליל?
‏מה עם זה?
‏יש להם אוכל יוקרתי, זה נראה כמו מסיבה,
‏ויש אפילו מישהו שרוקד עירום.
‏זהו זה! הינה אני בא!
‏טיפש שיכור שכמוך!
‏מה אתה חושב שאתה עושה מול המלך?
‏רד מהשולחן עכשיו!
‏מספיק עם זה.
‏היום הוא יום החתונה שלי.
‏סלחי לאיש הזה שנסחף קצת יותר מדי.
‏אבל הנסיך דגל…
‏דגל?
‏הוא התינוק בציור מקודם?
‏קדימה, לך!
‏זה היה קרוב!
‏דלגל!
‏אבא!
‏אני שמח לראות כמה גדלת.
‏לעתיד הממלכה הזאת.
‏אבא!
‏הוא הורעל!
‏אני אקח איתי קצת ‏ואיהנה מזה בשקט אחר כך.
‏סליחה.
‏הוד מעלתך!
‏טפל בו עכשיו!
‏מהר!
‏האלף הזה, ראיתי אותו גם בציור הקודם.
‏מעניין אם הוא ליצן חצר או משהו.
‏תראו מה יש לי!
‏הבאתי אוכל הפעם…
‏רגע, מה? הכול נעלם!
‏אז אני לא יכול להוציא אוכל מהציור.
‏הדרך היחידה היא לאכול אותם מהציור!
‏שוב! עכשיו שזה הגיע לזה, ‏אני חייב לטעום מהאוכל!
‏- מנה מלאה של מאכלי חצר מלוכה -
‏זה טקס הכתרה?
‏אז הנסיך עלה לכס המלכות.
‏מי ייתן והממלכה הזאת ואנשיה ישגשגו לנצח.
‏זה טעים!
‏חשבתי שאולי יהיה לזה טעם של צבע,
‏אבל זה מעדן אמיתי!
‏תוספת, בבקשה.
‏אכלתי המון.
‏אני מפוצץ.
‏נראה לי שאחזור עכשיו.
‏מה? זה…
‏אתה לא שייך לטירה הזאת. ‏-לעזאזל!
‏מה אתה עושה?
‏היית שם כשהנסיך נולד וגם בחתונה שלו.
‏מה המטרה שלך?
‏אתה רוצה את כס המלכות?
‏אני אהפוך אותך לאפר ברגע זה!
‏הציור!
‏קרה משהו בתוך הציור?
‏היו המון מנות מעוררות תיאבון.
‏כשעמדתי לעזוב אחרי שאכלתי לשובע,
‏מישהו הבין שאני זר שם, תפס אותי בצווארון,
‏והתרגז מאוד.
‏אני לא מופתעת.
‏כל כך פחדתי.
‏עכשיו כשאני רגוע, ‏אני מתחיל להרגיש רעב שוב.
‏רגע, מה? אפילו שאכלתי הרבה, ‏הבטן שלי עדיין מרגישה ריקה!
‏מה אמרנו לך?
‏זה היה רק חלום!
‏בזבזת את זמננו!
‏אבל זה היה ממש טעים!
‏זה היה המטבח?
‏נוכל לאסוף מים מהחדר הסמוך,
‏וזה מקום נחמד לנוח קצת.
‏אילולא היית מתעסק עם הציורים,
‏כבר היינו יכולים להגיע לקומה הרביעית.
‏זה חקיין?
‏מעולם לא שמתי לב לקופסה הזאת.
‏היא לא ממש בולטת, ‏אבל היא גם לא בדיוק חבויה.
‏היא ממוקמת בצורה שתופסת את העין.
‏היא במקום שהמנוולים האלה אוהבים.
‏אז בואו נישן קצת היום.
‏בסדר.
‏זה בסדר מבחינתך, צ'ילצ'אק?
‏בטח.
‏אני חושב שאני לא צריך לספר להם.
‏אני רק יודע שסנשי ולאיוס ‏יתעקשו לאכול את זה.
‏אז אני אצטרך לפתוח את התיבה.
‏חקייניפ…
‏כבר איבדתי ספירה של הפעמים ‏שהממזרים האלה גרמו לי סבל!
‏בסדר!
‏אין מנעול או מלכודת!
‏מאחר שהיא הייתה נעולה, זה לא חקיין!
‏אם אפתח אותה מאחור, הוא לא יוכל לפגוע בי!
‏לעזאזל! שכחתי מהמלכודת!
‏חקיינים ארורים!
‏אתה בסדר?
‏אתה נראה טרוד במחשבות.
‏משהו מטריד אותך?
‏לא, לא ממש.
‏אתה בטח עייף.
‏אתה עדיין ילד, אחרי הכול.
‏שיישן טוב בלי לעמוד על המשמר.
‏כמו שאמרתי, אני לא ילד!
‏אז בן כמה אתה?
‏אני מעדיף לא לומר.
‏הינה אתה מתחיל שוב. אתה תמיד ככה.
‏אתה אפילו לא מספר לנו ‏איפה נולדת או מתי יום ההולדת שלך.
‏אני מעדיף לשמור על העבודה ‏והחיים האישיים שלי בנפרד.
‏יום אחד תתחרט אם תמשיך להתנהג ככה.
‏בטח, מה שתגידי.
‏נעשיתי רגיש יותר לרעב.
‏פעם הסתדרתי בלי אוכל במשך יומיים.
‏אלך להביא מים מהחדר הסמוך.
‏היי, טמבלית.
‏אני הולך לשאוב מים.
‏אני אבוא איתך.
‏אל תטרחי. אני כבר חוזר.
‏זה מסוכן.
‏זה בחדר הסמוך.
‏חרק מטבעות.
‏מעניין אם יש קן בסביבה.
‏אם אמצא עוד כמה, ‏אולי זה יקל על הרעב שלנו.
‏אני לא רוצה להישמע כמו לאיוס, ‏אבל אני די אוהב חרקי מטבעות.
‏הם מפלצות שהוסוו כמו חקיינים,
‏אבל הם חמודים.
‏היי!
‏רק רגע, זה המקום שבו ה"חקיין"…
‏אידיוט.
‏שכחת שאתה כבד יותר עם נאד המים.
‏אמור להיות מנגנון בקרבת מקום ‏שפותח את הדלת.
‏כמובן, הוא לא בהישג יד.
‏שאקרא לעזרה?
‏אם הצעקות שלי ימשכו עוד מפלצות, ‏זה יסכן את החברים שלי.
‏אל תדאג.
‏אם לא אחזור, מרסיל תשים לב.
‏באמת? לא, סביר להניח שלא.
‏אני לא יכול לסמוך עליה!
‏אל תיבהל!
‏פתיחת דלתות סגורות
‏היא התפקיד שלך, לא?
‏דלת כזאת נפתחת ברגע ‏שמבינים את המנגנון שלה.
‏אהיה בטוח כל עוד לא אגע ב"חקיין".
‏אני לא שומע שום מכשיר מוזר שעושה רעש,
‏אז גם אין מגבלת זמן.
‏יש כמה כפתורים על הקיר
‏ומנגנון שכנראה מפעיל את החניתות.
‏אם אלחץ על הכפתורים בסדר הלא נכון, ‏הם בטח יישלפו.
‏והטקסט על הצלחת הזאת הוא כנראה המפתח, אבל…
‏זה בשפה עתיקה כלשהי, ‏ואני לא מצליח להבין דבר.
‏לעזאזל, אילו רק מרסיל הייתה בסביבה.
‏אבל זה נראה מוכר באופן מוזר…
‏לא, אני צריך לחשוב בהיגיון קודם.
‏יש שלושה כפתורים בפינות החדר.
‏למה שלושה?
‏אני צריך ללחוץ עליהם בסדר מסוים?
‏יש גם כפתור מאחורי החקיין!
‏לעזאזל! המנוול הזה נחוש ‏לעכב אותי בכל הזדמנות!
‏יכול להיות שיש רמז בתוך החדר?
‏ברור שלא.
‏גם אם אלחץ על הכפתורים באקראי, ‏החניתות ישפדו אותי.
‏אבל מכיוון שאני קטן, אולי אוכל להתחמק.
‏לא, זה מסוכן מדי.
‏אין לי מושג מה לעשות!
‏אולי כדאי שלא אזוז עד הזריחה…
‏היית כאן?
‏לעזאזל…
‏איי.
‏ניצלתי…
‏אתה ממש קשוח!
‏חקיינים הם חמודים כשמסובבים אותם, ‏והם מנענעים את הרגליים.
‏אפשר לדעת את המין שלהם אם מסובבים אותם.
‏פיסות הטריוויה חסרת התועלת של לאיוס ‏חוזרת אליי בזו אחר זו!
‏להפוך אותם?
‏כאילו שזה אפשרי!
‏על החיים ועל המוות!
‏אאוץ'.
‏מעניין אם הם בדרכם לעזור ‏לי אחרי כל המהומה הזאת.
‏מה?
‏אז זה היה ריק?
‏איך אתה מעז ללעוג לי ככה!
‏מה?
‏הטקסט הזה…
‏אז זה מה שהיה כתוב על הלוח!
‏אם כך, אני יודע מה כתוב!
‏מהר!
‏מזרח! ‏-לא משנה כמה פעמים השמש זורחת…
‏מערב! ‏-והירח שוקע…
‏צפון! ‏-כמו הכוכבים שלא זזים…
‏דרום!
‏מי ייתן ורוח המזל תנשוב לעברך לנצח!
‏זה נפתח!
‏צ'ילצ'אק לא חוזר!
‏צ'ילצ'אק!
‏אני מצטערת, אני כל כך מצטערת!
‏אני חי, בסדר?
‏מה זה?
‏אתה עשית את זה, צ'ילצ'אק?
‏כל הכבוד!
‏בכיף.
‏איזה חקיין טוב.
‏חקיין, אה?
‏זאת תהיה הפעם הראשונה שאבשל את זה.
‏אל תנסה לאכול את זה ‏כאילו שזה הדבר הנורמלי לעשות!
‏אל תדאגי, מרסיל.
‏חקיינים אינם רעילים בעצמם.
‏הם עלולים להיות רעילים בהתאם לתזונה שלהם,
‏אבל אם מוציאים את איברי העיכול שלהם, ‏זה אמור להיות בטוח.
‏איך זה אמור להיות בטוח?
‏תשכחי מזה, מרסיל.
‏אין טעם להגיד להם לא לעשות את זה.
‏אבל היום, לא אוכל את זה, ויהי מה!
‏מרתיחים הרבה מים,
‏מוסיפים מלח.
‏מכניסים את החקיין פנימה, מכסים אותו במכסה
‏ומחכים קצת.
‏כשהוא ירתח מספיק,
‏זה מוכן!
‏- חקיין מבושל -
‏קשה להוציא את הבשר.
‏אולי תשתמש בידית במקום?
‏זה לא טוב. ‏אני רק דוחפת את זה עמוק יותר פנימה.
‏נכון.
‏צ'ילצ'אק, תן לי להשתמש בדברים האלה.
‏"בדברים האלה"?
‏אתה יודע, ‏כלי הפריצה שאתה תמיד מסתובב איתם.
‏כלי פריצה.
‏יצאת מדעתך?
‏זה אמור להיות בסדר ‏אם נחטא אותם במים רותחים.
‏זאת לא הבעיה!
‏לא!
‏קל לאסוף את זה עכשיו!
‏בבקשה.
‏זה ממש טעים.
‏זה בטח יהיה טעים לאכול את בשר הגב ‏ואת בשר הרגליים יחד.
‏זה לא היה טוב כמו שחשבתי.
‏אומרים שבלוטת העיכול ‏של סרטני נזיר לא טעימה.
‏אבל למה לא סיפרת לנו על החקיין?
‏יש לי זיכרונות לא נעימים שקשורים לחקיינים.
‏בעולם אידיאלי לא הייתי רוצה כל קשר איתם.
‏בכל אופן, עשיתי כמה טעויות בשיקול הדעת.
‏נלחצתי מהמחשבה שהוא עלול ‏לאכול את חרק האוצר.
‏חקיינים לא אוכלים חרקי אוצרות.
‏מה?
‏להיפך, חרקי אוצרות ניזונים מחקיינים.
‏כשהם מוצאים חקיין,
‏הם נכנסים לתיבה דרך הסדק ומטילים ביצים.
‏והזחלים שבוקעים בתוך התיבה ‏גדלים כשהם אוכלים את החקיין.
‏ברגע שהם הופכים לחרקים בוגרים,
‏בני האדם מתבלבלים וחושבים שהם אוצר,
‏והם נסים כדי להתחיל את השלב הבא בחייהם.
‏אתה צוחק עליי?
‏תפסיק עם זה, טוב?
‏זה מה שקורה כי לא אמרת לי בן כמה אתה.
‏לא למדת שיוצאים מופסדים ‏כששומרים סודות מחברים?
‏בחייך, תגיד לי בן כמה אתה!
‏ה…
‏ה…?
‏השנה ימלאו לי 29.
‏אז אתה באמת ילד. כמה משעמם!
‏לא ידעתי שאתה כל כך צעיר.
‏אז למה שלא תגידו לי בני כמה אתם?
‏זה מה שאני שונא בגזעים מאריכים חיים!
‏מה?
‏מר… צ'ילצ'אק…
‏מספיק עם זה!
‏היום אתה אוכל ונהנה ממפלצת,
‏אבל מחר אתה עלול להפוך לארוחה של מישהו.
‏אוכל של מבוכים.
‏אוכל של צינוק.
‏תרגום כתוביות: עומר גפן