A KAZAMATA ZAMATA
Ez nem halott. Csak lebénult.
Pont ezen a szinten? Fel tudod támasztani?
Nem biztos.
Jól van. Úgy tűnik, feléledtél.
Lenyomtak minket?
A nyakláncom eltűnt.
Az érméim is eltűntek.
És az összes ékszer.
Néhány holminkat elvesztettük.
Tudtok róluk valamit?
Semmi kétség. Kincsesbogarak csinálták ki őket.
Pszt!
Nem tudunk semmit.
Szépen egymás mellé helyeztek benneteket.
Valaki már járt itt előttünk.
Egy hajszál.
Varázslat, ami elűzi a szellemeket.
Valaki tényleg megtalált minket.
Egy tünde…
Egy nagyember…
Egy araszember… és egy törpe.
Itt ettek.
Ettek?
Ahhoz azért pofa kell!
Menjünk utánuk!
Állj!
Nem jótékonyságból tettük.
Tessék!
Kösz.
Miért nem mondtad el nekik?
Egyszerű.
Minél több a hulla, annál jobb.
Szeretném megmosni a hajamat hamarosan.
Felfrissülnél, ha levágnád.
Már megint gonoszkodsz.
Te nem mosnád meg a szakálladat, Senshi?
Mikor mostad meg utoljára?
Azonnal mossuk meg!
A hajnak a varázslásban is fontos szerepe van.
Az ápolása lényegében a bemelegítés.
Ha ilyen a szakállad, lehet, hogy nem fog rajtad a segítő varázslatom.
Nekem megfelel.
Jó! Van egy jó szappanom.
Megmosom vele a szakállad, és befonom!
Mi? Nem találom.
Jaj, aznap…
Ne már! Olyan drága volt!
Menjünk!
A negyedik szinten van egy tó,
amit egy búvópatak vize táplál,
amely a kivájt alapkőzeten át ömlik bele.
A mágiával átitatott víz halvány derengést áraszt magából,
és a mélyén olykor csalóka illúzióként
felcsillan a kastélyváros látképe.
Mi a stratégiád a negyedik emelet felfedezésére, Senshi?
Horgászok és csapdákat állítok.
Nagyjából ennyi.
Ti hogy juttok át ezen a helyen?
Varázslattal, természetesen!
Ezt használom, és…
Ennyi!
Átsétálunk a vízen.
N…
N…?
Nem!
- Nem! - Ne húzd fel magad!
- Nem! - Nem fog menni.
Kötözzük meg, és húzzuk magunk után!
Nem.
Varázsold el, amíg lefogom!
- Mi? - Így páncélban…
Így páncélban nem juttatjuk át másképp a vízen.
Csónakkal túl veszélyes lenne.
Az emberek gyakran választják a könnyű utat.
Gyorsan berozsdásodhatsz, de hosszú idő, amíg…
Tessék!
Látod? Nem volt olyan nagy dolog, ugye?
Te…!
Nem értem. Miért utálod ennyire a mágiát?
Túl lazán veszitek a mágiát.
Ezt meg én nem értem.
Ugyan, ugyan!
Ami történt, megtörtént.
Lehet, hogy tetszeni fog.
- Mi? - Mi?
Miért?
Miért nem működik a varázserőm?
Ez lesz az oka.
Ez szigetel?
Olajokkal és szörnyek vérével van átitatva.
Fúj!
Gyorsan mosd le!
Nem tudom, lejön-e vízzel…
Nem szükséges.
Egyedül is átkelek a vízen.
Mi?
Hajót akarsz építeni?
Azonnal elsüllyednél!
Nem, biztos, van egy remek terve.
Nagyon bízol benne.
Nem értem.
Figyeljetek!
- Az egy mimik páncélja? - Pszt!
Egy kelpie!
Vigyázz! Vissza!
Semmi baj. Ártalmatlan.
Anne egy ló, aki mindig felbukkan, ha horgászom.
Anne?
Egy ideje fontolgatom, hogy átvitetem vele magam a tavon.
- Mi? - Mi?
Talán a mimik páncéljának segítségével irányíthatom.
Ez…
annyira menő!
EZ MÁR KALAND
Ellenzem.
Praktikusabb lenne, ha a felfújt beleit használnánk tömlőnek.
Hogy mondhatsz ilyet?
Milyen kegyetlen vagy!
A szörnyek veszélyesek.
Főleg az elbűvölőek.
A kelpie-k elvonják a figyelmedet, és a vízbe csalnak.
Sosem tudhatjuk, mi jár egy szörny fejében.
Olyan régóta ismerem Anne-t, mint a gólemeket.
Én jobban ismerem, mint te.
Miért van mindenki oda az emlősökért,
miközben azt sem engedik, hogy emberevő növényt ültessek?
Tényleg nem tudod, miért?
Gyerünk, Anne!
- Senshi! - Senshi!
- Marcille! - Mi?
Anne…
Fejezd be, Anne!
Laios!
Bocsáss meg, Anne!
Kizárt.
Nem lehet!
Kérlek, ne!
Tehát arra várt, hogy felüljek a hátára?
De bármikor megtámadhatott volna.
Nem tudom.
Nem tudhatjuk, mi jár egy szörny fejében.
Nem értem.
Egyáltalán nem értem.
Biztos fázol.
Rakok egy kis tüzet.
Hé!
Úgy szeretted, most pedig megennéd?
Hihetetlen!
De miért?
Segíthetek?
Nem.
Egyedül is megy.
Hé!
Kaphatok egy kis zsírt?
Hát ez meg honnan jött nálad?
Csak egy ötlet.
Mi a fenét keresünk itt?
Chilchuck.
Valami lebeg ott.
Remélem, nem emberek.
Menjünk, nézzük meg!
Mi? Inkább ne.
Mik ezek a fehér izék?
Gabona.
Valaki mintha kiöntötte volna.
Mégpedig ők.
Húzzuk ki őket a vízből!
Mi az?
Az arca nem ismerős?
Nem.
De ezt a koboldot ismerem!
Őket találtuk holtan a harmadik szinten.
Hogy előztek meg minket?
Belehaltak a találkozásba a sellővel.
Szegény… párák…
Chilchuck?
Chil! Chilchuck!
Chil!
Végig sem hallgatták az énekemet,
pedig nem volt könnyű felidézni.
Így jó lesz.
Ne hagyjuk kárba veszni a szétszóródott gabonát!
Gyűjtsük össze nekik!
Az már túlzás lenne!
Akkor vigyük el mi!
Marcille örülni fog.
Szegény Marcille!
Nem!
Még nem is mondtam semmit.
Azt ígérted, emberszerűeket nem eszünk!
Emberszerűek…
Mik ezek?
Hogy érted?
Különböző formájú sellők léteznek.
Némelyik emlős, mások inkább halszerűek.
Ez a hal kategóriába tartozik.
Ikrát rak, nincs köldöke, se mellbimbója.
Kopoltyúi vannak.
Kevésbé hasonlít az emberre, mint egy tehén vagy egy disznó.
Mi?
- Kizárt! - Mi?
De miért?
Miért ne ehetnénk halembert, ha tehenet szabad?
Mert úgy érzem, nem helyes!
Érzés?
Érzés, mi?
Még mindig csinálják.
Kezdek éhes lenni. Mi lenne, ha összedobnánk valamit?
A gabonát némi vízben feltesszük a tűzre.
Hozzáadjuk a csíkokra vágott mimimkhúst és a hínárt, majd…
Várjunk csak!
Az a cucc a halember fején nőtt!
Igen, de ez csak egy átlagos növény.
A halemberek álcaként használják.
Enélkül még inkább halnak látszanak.
Még mindig zavarja az érzéseidet?
Ez kezd fárasztó lenni.
Rendben. Ahogy akarod.
Azt hiszem, rosszul ítéltem meg a helyzetet.
Rendben. Kész van.
KÁSA A SZÉTSZÓRT ÁRPÁBÓL
Marcille, Senshi, gyertek ebédelni!
Már itt az ideje?
Hol találtál gabonát?
Az elesett kalandozóktól zabráltam.
Mi a fenét képzeltél?
Jó kérdés. Tudtam, hogy Marcille nem okoz csalódást.
De már megfőzted.
Úgyhogy nekilátok!
Hmm, van benne valami, ami pukkan.
Mi az?
Biztos halikra.
A hínáron lehetett.
Finom!
Ugye?
Jó, hogy hozzáadtam.
Gyere velem!
Hé!
Az a halember ikrája volt, ugye?
Hallottam, hogy a hínárra rakják az ikráikat,
amit azért viselnek, hogy megvédjék őket, vagy ilyesmi!
Mi a baj?
Marcille.
Jó íze van?
Igen!
Senshi.
Ez a tiéd.
Csináltam szappant a kelpie zsírjából.
A zsírját gyakran hajolajként használják,
de lehet vele ruhát vagy edényt is mosni.
Használhatom most?
Még szappanosodik, úgyhogy nem tudom.
Ki akarom próbálni.
Sokat dolgoztál vele, ugye?
Oké.
Hála az égnek!
Most már együtt mehetünk tovább.
Értem.
Most, hogy itt tartunk, rájöttem valamire.
Vízen sétálni egész jó.
Köszönöm, Marcille.
Szappan ment a szemembe.
Bízzátok rám!
Kinyírom őket!
Ne!
- Vigyázz! - Jaj!
Mondtam, hogy ne!
Egy víz alatti robbanás túl sokat megöl!
Mi?
A pengehal főzve, grillezve, párolva,
szárítva, füstölve vagy akár nyersen is finom.
Bárhogy is készíted el, ízletes.
De más szörnyek táplálékforrásai is.
Ha csökken a számuk, az zavart okoz az itteni ökoszisztémában.
Szóval, egyszerre csak egyet!
Mi? Túl sokat kérsz!
Ha belegondolok,
kevesebb közepes méretű szörnnyel találkozunk.
Látod?
De nem kímélhetem őket.
Hiszen meg akarnak ölni minket.
Ami azt illeti több itt a pengehal, mint általában.
Szerintem nincs miért aggódni.
De mi van, ha a szörnyek éhezni fognak?
Nem akarok meghalni az ökoszisztémájuk védelmében!
Túl gyorsan választjátok a könnyű utat.
Mi? Akkor próbáld meg leszedni őket egyenként te!
Nehéz, tudod?
Többet kéne gondolnotok az ökoszisztémára…
Mi folyik itt?
Senshi!
Mi volt ez? Csak elhúztak mellettünk.
Megsérültél?
Senshi?
Valami közeledik.
Mi?
Ez csak egy vicc, ugye?
Ez túl nagy!
Egy tintahal?
Vagy polip?
Ez egy kraken!
Eleve hatalmas szörnyek,
de ez sokszorosa az átlagos méretnek!
De menő!
Mit tegyünk?
Ha elhamarkodjuk, elkap minket!
Magunkra vonjuk a figyelmét!
Számítok rád, Marcille.
Megint varázslat?
Nyugi! Most csak azt fogom eltalálni.
Itt jön!
Ne álljatok meg!
Oda!
Sikerült!
Ne már! Meg se érezte!
A fegyver legfeljebb a bőrét sérti fel.
Biztos van valamilyen varázslat…
Marcille!
- Használd újra a varázserődet! - Tessék?
Ilyen erős varázslatra nem vagyok képes újra azonnal.
Nem.
Ez jó lesz.
Most harcolsz először krakennel, ugye?
Tudod egyáltalán, milyen szörny?
- Nem. - Mi?
Nem sokat tudok róluk,
de tintahallal és polippal már volt dolgom.
Vigyázz, Marcille!
Feléd tart!
Vízen járás!
Ha meg akarsz ölni egy tintahalat
vagy egy polipot, a szeme közé kell szúrnod!
Elképesztő.
Mi?
Hol van Laios?
Hahó! Itt vagyok.
Úgy tűnik, ez a lény felfalta az összes közepes méretű szörnyet.
Gyertek ide mindketten!
Egyszer meg kéne próbálnotok elintézni egy lábasfejűt!
A szenvedésmentes elejtéshez itt kell megszúrni őket.
A tintahal és a polip finom?
Ne már! Még sosem kóstoltad?
Nagyon finom!
Főzve, sütve, párolva, szárítva, füstölve, sőt még nyersen is ehetők.
Mindenhogy ízletesek!
Tudok egy jó helyet. Legközelebb elviszlek oda.
Kipróbálhatom most?
Ebbe belesátáltam!
Hű, ez nagyon fura!
Hogy kell megenni?
Sózzuk meg!
- Büdös. - Nahát!
Szörnyen keserű!
Bizsereg tőle a szám.
Marcille, te tényleg megeszed ezt?
Nem! Ez valami fura félreértés!
Csodálatos!
Egy nagy élősködő egy nagy szörnyben!
Undorító!
Dobd el azonnal!
Mire ez a nagy felhajtás?
A legtöbb lényben élnek élősködő férgek.
És sok közülük az ételeinkbe is bekerül.
Nem kellett volna elmondanod!
Ha megfőzzük, ezt is meg tudjuk enni.
Nem!
Végül is igazad van.
Azt mondtam, nem!
Pirítsuk meg egy kis szósszal!
Bosszantó, hogy milyen jó illata van!
Kész!
SÜLT, MÁZAS ÓRIÁS ÉLŐSKÖDŐ FÉREG
Finom!
Nem tudom jobban leírni, de nagyon puha és finom!
Kicsit nyálkás, de elég húsos.
Finom.
Nem rossz.
Ízletes, nem tipikus halízű.
Hát nem jobb, mint a tintahal vagy a polip?
Azt…
nem mondanám.
Ez biztos finom, bárhogy készítsük el.
Nyersen is megkóstoltam, és simán lement.
Várj, megetted nyersen?
Csak egy kicsit.
Már döglött volt, nem lesz baj.
A halak megeszik a krakent.
Így hamarosan visszatérnek a közepes méretű szörnyek.
A gyomrom…
Jaj…
Mi a baj? Jól vagy?
Nahát, nahát…
Ahogy gondoltam.
Laios, van benned egy élősködő, ami az óriás féregben volt.
Ugyanaz a fajta, ami a halakban szokott élni.
Láttam egyet a nagy tisztításakor.
Nem lehet…
Emberbe veszi be magát,
de lyukat üt a hason, ami nagyon fájdalmas lehet.
Meg kell várnod, amíg elpusztul.
Lehet, hogy én halok meg előbb.
Nem dobsz rá időnként egy gyógyító varázslatot?
Jó ötlet.
De már értem.
A halemberek megeszik a pengehalat,
a kraken pedig a halembereket.
Megöltük a krakent,
most a kisebb halak lakomáznak a húsából.
Laios megette a kraken élősködőjét,
és a féregben lévő élősködő végül lyukat rágott Laios gyomrába.
Nagyképű voltam, hogy védeni akartam az ökoszisztémát.
Már az elejétől fogva része voltunk a kazamata táplálékláncának.
Laios beszélni próbált,
de a kínzó fájdalom és az émelygés miatt nem tudott gondolkodni.
Mintha kések szurkálták volna belülről
egész éjjel.
Megfogadta hát, többé nem eszik élősködő férget nyersen.
A feliratot fordította: Seregi Márton