DELICIOUS IN DUNGEON
Ăsta nu-i mort. E doar paralizat.
Tocmai la nivelul ăsta? Îl poți resuscita?
Nu știu.
Bine. Deci ai reînviat.
Am fost lichidați?
Mi-a dispărut colierul!
La fel și monedele.
La fel și toate bijuteriile.
Am pierdut niște lucruri.
Știți ceva despre asta?
Nu încape îndoială. Le-au luat gândacii-giuvaier.
Taci!
Nu știm nimic.
V-am găsit aliniați frumos pe podea.
Sigur au trecut și alții pe aici înaintea noastră.
Un fir de păr.
E o vrajă care alungă fantomele.
Cineva sigur a intrat în contact cu noi.
Un elf…
Un înalt…
Un scund… Și un pitic.
Au luat masa aici.
Masa?
Ce tupeu au!
Să mergem după ei!
Stați!
Nu facem favoruri!
Poftim!
Mulțumesc.
De ce nu le-ai spus?
E simplu.
Cu cât mai multe cadavre, cu atât mai bine.
Abia aștept să mă spăl pe cap.
Te-ai simți mai bine dacă te-ai tunde.
Iar începi cu răutățile.
Nu vrei să te speli și pe barbă, Senshi?
De când n-ai mai spălat-o?
S-o spălăm acum!
Părul are un rol important și când faci vrăji.
Îngrijirea părului e ca încălzirea.
Cu barba ta așa, vraja mea de sprijin s-ar putea să nu aibă efect asupra ta.
Ce bine ar fi!
Așa! Am un săpun minunat.
O să-ți spăl barba cu el și o să ți-o împletesc!
Ce? Nu-l mai găsesc!
Da, în ziua aceea…
Nu se poate! A fost foarte scump!
Să mergem!
La al patrulea nivel de jos,
există un lac format din apă subterană
ce curge prin roca de bază.
Apa infuzată cu vrajă strălucește puțin,
și departe, în adânc,
orașul-castel se vede ca o arătare tremurândă.
Ce faci de obicei la al patrulea nivel, Senshi?
Pescuiesc și pun capcane pe aici.
Cam atât.
Cum vreți să treceți pe aici?
Folosim vrăji, desigur.
Cu asta fac așa și…
Iată!
Putem merge pe apă.
N…
N…?
Nu!
- Nu! - Nu te ambala așa!
- Nu! - N-o să meargă.
Să-l legăm cu o funie și să-l târâm!
Nu.
Fă-i o vrajă cât îl țin eu.
- Ce? - Cu armura lui…
Cu armura, e singurul mod de a-l trece peste apă.
E prea periculos să luăm barca.
Oamenii tind să aleagă calea mai ușoară.
Ruginește într-o clipă, dar durează foarte mult să…
Acolo!
Vezi? N-a fost mare lucru, nu?
Tu…
Nu înțeleg. Ce ai împotriva vrăjilor?
Voi, oamenii, nu luați treaba în serios când e vorba de vrăji.
Asta e ceva ce eu nu înțeleg.
Gata!
Ce-a fost a fost.
S-ar putea să-ți placă.
- Ce? - Ce?
De ce?
De ce nu funcționează vraja cum ar trebui?
Sigur ăsta e de vină.
E ca o izolație?
E îmbibat cu uleiurile și cu sângele multor monștri.
Bleah!
Spală-l repede!
Nu știu dacă ajunge să-l spălăm doar cu apă…
Nu e nevoie.
Am să traversez apa cum știu eu.
Ce?
O să construiești o barcă?
Ai să te scufunzi pe loc!
Nu, cred că planul lui e minunat.
Chiar că ai multă încredere în el!
Nu înțeleg.
Priviți-mă!
- E carapacea unui imitator? - Liniște!
Un cal kelpie!
Aveți grijă! Înapoi!
Stați liniștiți. E inofensiv.
Anne e un cal care apare mereu când pescuiesc.
Anne!
De ceva vreme, mă întreb dacă aș putea să traversez lacul călare pe el.
- Poftim? - Poftim?
Aș putea să-l ghidez cumva cu carapacea imitatorului.
Asta e…
tare mișto!
PARE O AVENTURĂ!
Nu sunt de acord.
Cred că ar fi mai util să facem o plută din mațele lui.
Cum poți să spui așa ceva?
Ce nemilos ești!
Monștrii sunt periculoși.
Mai ales cei fermecători.
Caii kelpie te fac să lași garda jos și te ademenesc în apă.
Nu știi niciodată ce e în mintea unui monstru.
O cunosc pe Anne de mult timp, așa cum îi cunosc și pe golemi.
O cunosc mult mai bine decât tine.
De ce se dau toți în vânt după mamifere,
dar pe mine mă lasă să cresc o plantă care mănâncă oameni?
Chiar nu știi de ce?
Să mergem, Anne!
- Senshi! - Senshi!
- Marcille! - Ce-i?
Anne…
Termină, Anne!
Laios!
Iartă-mă, Anne!
Nu se poate!
Te rog, nu!
Deci aștepta doar s-o încalec?
Ar fi putut să mă atace oricând.
Nu știu.
N-ai cum să ști ce are în cap un monstru.
Nu înțeleg.
Nu înțeleg deloc.
Sigur ți-e frig.
Aprind focul în clipa asta.
Hei!
Țineai atât de mult la ea, iar acum vrei s-o mănânci?
Incredibil.
Dar de ce?
Pot să te ajut?
Nu.
O fac singur.
Hei!
Îmi dai și mie puțină grăsime?
Ce ți-a venit?
E doar o idee.
Ce naiba facem aici?
Chilchuck!
Acolo plutește ceva.
Sper să nu fie oameni.
Să mergem să vedem!
Ce? Eu prefer să nu.
Oare ce sunt chestiile astea albe?
Sunt grâne.
Se pare că au fost vărsate.
Și aici sunt proprietarii.
Să-i scoatem din apă!
Ce-i?
Chipul lui nu-ți pare cunoscut?
Nu.
Eu îl cunosc pe koboldul acesta!
L-am găsit mort la nivelul trei.
Cum de au ajuns înaintea noastră?
O sirenă i-a făcut să se ucidă.
Bieții de ei…
Chilchuck!
Chil! Chilchuck!
Chil!
Nu m-au lăsat să-mi termin cântecul,
păcat că mi-am bătut capul să mi-l amintesc.
Nu contează.
Să nu irosim cerealele împrăștiate.
Să adunăm grânele pentru ei.
E prea de tot.
Atunci, să le luăm pentru noi.
Marcille va fi bucuroasă.
Biata Marcille!
Nu!
Până acum n-am spus nimic.
Ai promis că-i lași în pace pe demi-oameni!
Demi-oameni…
Oare ce sunt ele?
Cum adică?
Există multe specii de sirene.
Unele sunt mamifere, altele, ca peștii.
Asta seamănă cu un pește.
Depun ouă, deci nu au buric sau sfârcuri.
Au, însă, branhii.
Sunt mai îndepărtate de oameni decât vacile sau porcii.
Ce?
- Nu se poate! - Ce?
Dar de ce?
De ce putem mânca vită, dar nu și un om-pește?
Nu mi se pare în regulă.
Nu ți se pare?
Nu pare?
Tot n-au terminat.
Începe să mi se facă foame, ce-ar fi să încropim ceva?
Aruncăm grăunțele în apă și le punem pe foc.
Punem și fulgi de imitator și alge, apoi…
Stai puțin.
Asta creștea pe capul omului-pește.
Da, dar e doar o plantă obișnuită.
Oamenii-pește o folosesc pentru camuflaj.
Fără ea, ar semăna și mai mult peștii.
Încă te deranjează?
Încep să am dubii.
Bine. Fie cum vrei tu.
Cred că am judecat greșit.
Bine. E gata.
TERCI CU ORZ ÎMPRĂȘTIAT
Marcille, Senshi, haideți la masă!
E deja timpul?
Unde ai găsit grâne?
Le-am luat de la aventurierii căzuți acolo.
Ce-a fost în capul tău?
Bună întrebare. Știam că Marcille nu ne va dezamăgi.
Dar le-ai pregătit deja, așa că…
o să gust!
Ceva pocnește în gură.
Oare ce-o fi?
Probabil icre de pește.
Cred că sunt de pe algele din apă.
Au gust bun!
Așa-i?
Mă bucur că le-am pus.
Vino cu mine.
Hei!
Erau icre de om-pește, nu-i așa?
Am auzit că oamenii-pește își depun icrele pe algele
pe care le au pe cap ca să se protejeze sau ceva!
Ce s-a întâmplat?
Marcille!
Are gust bun?
Da!
Senshi!
Asta e pentru tine.
Am făcut săpun din grăsimea de kelpie.
Grăsimea de kelpie e folosită adesea drept ulei de păr,
dar poate fi folosită și la haine și la vase.
Pot s-o încerc acum?
Încă nu e gata, așa că nu știu.
Vreau să încerc.
Ai lucrat mult să-l faci, nu?
Bine.
Slavă Domnului!
Acum ne putem continua drumul împreună.
Înțeleg.
Acum că s-a întâmplat așa, mi-am dat seama de ceva.
E plăcut să mergi pe apă.
Mulțumesc, Marcille.
Mi-a intrat niște săpun în ochi.
Lasă-mă pe mine.
Îi lichidez eu!
Nu!
- Ai grijă! - Au!
Ți-am spus să nu faci asta!
O explozie sub apă ucide prea mulți dintre ei!
Ce?
Peștii spadă pot fi fierți, fripți, înăbușiți,
uscați, afumați sau mâncați cruzi.
Sunt delicioși, oricum i-ai găti.
Dar sunt o sursă de hrană și pentru alți monștri.
Dacă le scade populația, ecosistemul temniței ar fi perturbat.
Nu-i voie să-i scoți pe toți deodată!
Ce? Ceri prea mult!
Dacă mă gândesc bine,
aici sunt mai puțini monștri de talie medie ca de obicei.
Vezi?
Dar nu pot să-i menajez.
Nu când încearcă să ne omoare.
De fapt, sunt mai mulți pești spadă decât de obicei.
Nu cred că ai vreun motiv de îngrijorare.
Dar dacă monștrii mor de foame?
Nu vreau să mor eu, doar ca să le protejez ecosistemul!
Voi vreți s-o luați mereu pe calea cea ușoară.
Ce? Atunci ar trebui să-i scoți unul câte unul.
E greu, să știi!
Ar trebui să-ți pese mai mult de ecosistem…
Ce se întâmplă?
Senshi!
Ce-a fost asta? Au trecut pe lângă noi.
Ești rănit?
Senshi?
Se apropie ceva.
Ce?
E doar o glumă, nu?
E imens!
Un calamar?
Sau e o caracatiță?
E un kraken!
Or fi ei monștri mari,
dar ăsta e neobișnuit de mare!
Ce tare!
Ce să facem?
Dacă ne pripim, o să ne prindă!
O să facem o diversiune!
Tu ești baza, Marcille.
Iarăși o vrajă?
Nu te teme. Am să nimeresc de data asta.
Vine!
Nu vă opriți!
Acolo!
Am reușit!
Nu se poate! Nici n-a fost atins!
Cu arma, va suferi doar o zgârietură.
Sigur există o vrajă potrivită…
Marcille!
- Mai fă o vrajă! - Ce?
Nu pot una după alta, așa rapid.
Nu.
Rezolvăm așa.
E prima când dai de un kraken, așa-i?
Știi măcar ce fel de monstru e?
- Nu. - Ce?
Nu știu multe despre krakeni,
dar am mai curățat calmari și caracatițe.
Ai grijă, Marcille!
Vine spre tine!
Mers pe apă!
Ca să omori un calmar sau o caracatiță,
trebuie să-l înjunghii între ochi!
Uimitor!
Ce?
Unde-i Laios?
Hei! Sunt aici!
Se pare că această creatură devora toți monștrii de talie medie.
Veniți aici, amândoi!
Trebuie să cureți și tu un cefalopod măcar o dată.
Cu calmarii și caracatițele, bagi cuțitul aici, ca să nu sufere.
Calmarii și caracatițele au gust bun?
Incredibil! N-ai gustat niciodată?
Au gust foarte bun, să știi!
Sunt buni fierți la grătar, la abur, uscați, afumați, chiar și cruzi.
Sunt delicioși, oricum sunt gătiți!
Știu un loc bun, o să-ți arăt data viitoare.
Nu pot să gust acum?
Mi-am săpat singură groapa!
Ce ciudat!
Cum se mănâncă?
Să încercăm cu sare.
- Ăsta pute! - Măi să fie!
Are gust foarte amar.
Îmi dă furnicături în gură.
Marcille, chiar se folosesc în multe rețete?
Nu! E o neînțelegere ciudată!
Ce minunat!
Un parazit mare pentru un monstru mare!
Dezgustător!
Aruncă-l!
Ce-i cu agitația asta?
Cele mai multe ființe au paraziți în interior.
Și multe ajung în mâncarea noastră.
Nu trebuia să-mi spui!
Gătit cum trebuie, și ăsta e comestibil.
Nu!
E și ăsta un mod de a privi lucrurile.
Am spus nu!
Să încercăm să le prăjim cu ceva sos.
Miroase tulburător de bine!
E gata!
FRIGĂRUI DE VIERME PARAZIT URIAȘ GLAZURAT
E bun!
N-am cuvinte, e foarte fraged și delicios!
Are puțină mâzgă, dar e destul de cărnos.
E bun.
Nu e rău.
E delicios, nu e ca peștele obișnuit.
E mai bun decât calamarul sau caracatița, nu?
Nu e…
adevărat, probabil.
Sunt sigur că ar fi delicios, oricum l-am găti.
L-am gustat crud, a fost bun și așa.
L-ai mâncat crud?
Doar puțin.
Era mort, deci cred că e în regulă.
Peștii mănâncă krakenul.
Asta îi va ajuta pe monștrii de talie medie să revină încet.
Burta mea…
Au…
Ce-i? Ești bine?
Ei bine…
E exact cum credeam.
Laios, e în tine parazitul din viermele parazit uriaș.
E cel ce e și în peștii obișnuiți.
Am văzut unul când curățam viermele.
Nu se poate…
Nu trăiește în corpul uman,
dar îți face o gaură în stomac, ceea ce poate fi dureros.
Nu poți decât să aștepți să moară.
S-ar putea să mor eu primul.
Fă-i o vrajă de vindecare din când în când.
Bună idee.
Acum înțeleg.
Oamenii-pește mănâncă peștele spadă,
iar krakenul îi mănâncă pe oamenii-pește.
Noi l-am prins pe kraken,
iar peștișorul a mâncat din corpul lui.
Laios a mâncat viermele parazit din kraken,
iar parazitul din vierme i-a făcut o gaură în stomac.
Cred că a fost arogant din partea mea să încerc să protejez ecosistemul.
Încă de la început, facem parte din cercul de viață al temniței.
Laios a încercat să spună ceva,
dar durerea și greața i-au golit complet mintea.
Chinul, de parcă avea cuțite în măruntaie,
n-a trecut nici noaptea.
Apoi, el a jurat să nu mai mănânce niciodată vierme parazit crud.
Subtitrarea: Timea Ficzay