ПІДЗЕМЕЛЛЯ СМАКОТИ
Не може бути.
Фалін…
Її справді можна відродити з такого стану?
Це не безпрецедентно, але…
Агов, Лайосе.
Нам це поки невідомо.
Я віднесу її до офісу відродження.
Ти збираєшся понести все?
Певно, тут є й кістки Варгів.
Я не можу їх відрізнити, тож…
Я допоможу.
Стривайте!
Зараз зв'язок між її плоттю й душею дуже вразливий.
Ризиковано переносити її рештки.
Чим більше пошкоджено чиюсь плоть, тим вірогідніше, що душа покине тіло.
Основна причина невдалих відроджень у тому,
що душа покинула тіло чи в неповному відновленні тіла.
То що нам робити?
Привести відроджувача й відродити її тут.
Але для відновлення знадобиться вдвічі більше калорій, ніж у пошкодженій плоті.
Їм доведеться прихопити чимало свіжої крові й плоті.
-Вони згниють дорогою сюди… -Ні.
Що?
Так.
У нас тут чимало свіжої плоті й крові.
Хвилинку!
Ти збираєшся її відродити?
Використавши дракона?
Але ти не надто знаєшся на магії відродження, так?
Я про це не розказувала, бо не хотіла вас турбувати.
Але я спеціалізуюся на давній магії, яка наразі заборонена.
Гадаю, єдиний спосіб її повернути — удатися до неї.
Це нечесна магія, та все ж.
-Що? -Чорна магія?
Не треба. Це не доведе до добра.
У магії немає добра чи зла.
Що скажеш, Лайосе?
Зроби це, Марсіль.
Поверни Фалін до життя.
Покладися на мене.
Я зроблю все можливе.
Ви всі клепку втратили?
Ти серйозно збираєшся використати плоть дракона?
Зазвичай використовують кіз чи свиней.
Уже якось пізно починати вагатися.
Марсіль.
Її тіло має якомога краще нагадувати початкову форму,
тож я почну з відновлення її скелету.
Зрозуміло.
Я дещо знаю про будову скелетів собак.
Я збиратиму скелети Варгів.
Це ж не необхідно, так?
Це може допомогти уникнути впущень чи помилок!
Зазвичай люди складаються з близько 200 кісток.
Тож значить, що тут близько 840 кісток.
Га? Так багато?
Виходячи з черепів, тут було два Варги.
У тілі собаки десь 320 кісток.
Буде простіше, якщо ми почнемо з простіших кісток.
У людей більш заокруглена грудна клітина.
Далі хребці, що з'єднуються з ребрами.
Це також просто, бо вигин хребта такий виразний.
Важко буде з дрібними кістками рук та ніг.
Я зовсім їх не відрізняю.
Почнімо їх сортувати, починаючи з найбільш упізнаваних.
Тут найбільша кістка — надп'яткова.
Складайте інші більші кістки так, щоб підходили,
і ми маємо заплесно стопи.
Зрештою кістки руки.
Почнімо з упорядкування пальців.
Зрозумів!
Ось так, правильно?
Майже!
Найдовша кістка п'ястка йде не до середнього пальця,
а до вказівного.
Наостанок треба знайти кістки зап'ястка, що поєднують пальці й руку.
-Підкажи мені! -Краще цим не насолоджуйся!
Ось.
Готово!
СКЕЛЕТИ ФАЛІН ТА ВАРГІВ
Не знаю, як це сказати, але…
у них такі гарні скелети.
Тепер справді гарні скелети.
Здається, вони вживали чимало кальцію.
Це ж не оживить і Варгів, так?
Єдині душі, прив'язані до тіл у підземеллі — людські.
Інакше тут було б не продихнути від душ усіляких створінь.
Ну що ж, тоді я починаю.
О Пілітшам.
О Есдомс. О Віллару.
Кесуцамео Ротокт Артумкакс.
О Кункікео. Еоктум Коме.
Тумао Елм Фінктов Кемесфо. Аоеваук Аентуджон.
Тумао Елм Фінктов Кемесфо.
Аоеваук Аентуджон.
Тумао Елм Фінктов Кемесфо.
Аоеваук Аентуджон…
Марсіль!
Вона непритомна.
Що сталося?
Спрацювало?
Фалін?
У неї дихальні шляхи перекриті кров'ю.
Спробуй залишатися спокійною й випльовуй.
Тепер ти в безпеці.
Фалін.
Лайосе…
Слава богу.
Холодно…
Точно, мій обладунок!
Вибач! Я принесу тобі щось одягнути!
Фалін, ти в порядку?
Ти неушкоджена?
Це добре.
Марсіль.
Марсіль!
Що сталося з Фалін?
Вона ожила.
Однак, здається, вона досі дезорієнтована.
Фалін!
Слава богу!
Мені так полегшало!
Марсіль…
Чіл…
Як вона?
Здається, вона досі дещо збита з пантелику.
Так. Дозволь відрекомендую його.
Це Сенші.
Він дуже допоміг нам у дорозі.
Привіт, Фалін.
Радий знайомству.
Сен…
Почнімо готувати їжу!
Дякувати богу!
Мені так полегшало!
Марсіль.
Знаєш, я сама можу помитися.
Я мала переконатися, що твоя шкіра належно відновилася.
Лоскотно!
У тебе тут слід від удару!
Це відколи я перечепилася
й у дитинстві вдарилася підборіддям у край сходинки.
О.
Марсіль, ти виглядаєш блідішою, ніж я.
У мене просто мало магії.
Я буду в порядку, якщо щось поїм і трохи відпочину…
Що ти робиш?
Я просто хотіла поділитися з тобою моєю магією.
О, облиш.
Зараз у тебе замало магії, щоб ділитися.
Але її вдосталь.
Я почуваюся напрочуд чудово.
У мені зібралася ця сила.
Але це дещо нагадує одужання від хвороби,
тож не поспішай використовувати магію, допоки не одужаєш, добре?
Я померла, хіба ні?
Я не пам'ятаю, як це сталося.
Що саме сталося?
Усі виснажені й побиті.
І чому тут Червоний Дракон?
Намарі й Шуро в безпеці?
Якщо всім довелося на це піти заради мене, тоді…
Це не…
І що це було за магічне коло?
Воно нічого доброго не передвіщало.
Якщо я змусила тебе використати щось таке…
Усе гаразд!
Звісно, дістатися сюди було непросто й часом мені було непереливки.
Але тепер це все просто кумедні історії,
бо все спрацювало!
Тож не переймайся цим.
Ніхто з нас ні про що не шкодує.
Ми можемо прибрати те магічне коло разом і все буде гаразд.
Поки…
наш головний клопіт — дорога назад.
Що нам робити з твоїм одягом?
І я маю попрати й висушити свій.
Чесно, якби не ті жаби…
Жаби?
Який тепер план?
Повернутися на поверхню.
Більше не можемо використати магію повернення чи таємний прохід орків.
До замку доведеться повертатися головною дорогою.
Я не це мав на увазі.
Хоча ти й урятував сестру, у тебе досі ні копійки за душею.
У мене є певні заощадження в банку.
Але в тебе немає розпізнавального знаку.
А на його повторну видачу піде місяць.
Ось таке скрутне становище.
Хай там як, от уже ж Марсіль!
Ти знав, Лайосе?
Що вона знає чорну магію?
Вона ніколи не розповідала деталі,
але вона згадувала, що хоче пізнавати підземелля для своїх досліджень.
Я подумав, що це дивно.
Навіщо ельфійці, якій є що втрачати, іти в підземелля?
Вона ж не одна з темних ельфів, так?
Сподіваюся, це не викличе проблем.
Кого ти назвав темною ельфійкою?
Якби від неї не було шкоди, вона б не була забороненою, так?
Не було шкоди?
Навіть магією зцілення можна катувати.
Як і з ножем: залежить від того, як використовувати.
Я вивчаю заборонені мистецтва, щоб допомагати людям.
Мені немає про що шкодувати.
Але стосовно методу відродження, який я використала,
радше нам усім забути про нього.
То ти все ж таки відчуваєш провину!
О, ну що ж. Забудь.
Тепер усе в минулому.
До речі…
Де Сенші?
Гадаю, готує м'ясо дракона.
Я щойно пройшла повз пана Сенші, що ніс казан і трохи дров.
Що я тобі казав?
Він готується готувати.
Готувати…
Поруч із драконом?
-Кепсько! -Кепсько!
Що таке?
Розрізаючи дракона, розрізали й міхур для палива.
Якщо він зараз розпалить багаття…
Сенші!
Стій!
Сенші!
Ми живі.
Це магія захисту?
Фалін, це твоїх рук справа?
Здається, так.
За цю дрібку секунди?
Без зачарування?
Я не знаю.
Я просто відчула, що маю всіх захистити й…
Це неймовірно.
Щось на кшталт викиду адреналіну, так?
Якби ми тільки мали цю силу під час битви з Червоним Драконом.
Хай там як, тебе щойно оживили,
тож поки не використовуй магію, гаразд?
Я цього не очікував.
Я казав тобі, що дракони дихають полум'ям завдяки саморобному пальному?
Твій вогонь підпалив це пальне.
Вогонь не затухає.
Горить жир у його тілі.
Зрештою згасне.
До тієї пори я не зможу дістатися до його м'яса.
Оце неприємність.
Може, я зможу це використати в готівлі.
Змішайте муку, дріжджі, сіль і воду й добре замісіть.
Хай трохи постоїть і…
Тим часом ідіть митися.
Розтягніть і сформуйте тісто,
а потім додайте начинку.
розсипте муку на шкіру дракона,
а потім поставте всередину дракона.
Відріжте кінчик хвоста.
Яке марнування!
Зніміть шкіру й зробіть із неї суп.
Наріжте м'ясо на кубики й смажте на гарячій лусці дракона до золотистості.
Потім замаринуйте в соусі.
Готово!
СУП ІЗ ХВОСТА ДРАКОНА
ПІЦА З ЦИБУЛЕЮ, СМАЖЕНИЙ ЧЕРВОНИЙ ДРАКОН
Виглядає так добре!
Можна їсти?
-Звісно ні! -Звісно ні!
Смакота!
Здається, це моя перша їжа за довгий час.
Добре!
Твоя черга ним наїстися.
О, гаразд.
Здається, їй дуже подобається.
Треба довго жувати, але смак на диво знайомий.
Що це за смак?
Однак не надто нагадує яловичину й свинину.
А цей присмак мені дещо нагадує…
Живу Броню, ти так не вважаєш?
Справді?
Однак у нього немає того іржавого запаху.
А м'ясо Кельпі й жаб було ніжнішим.
Якщо що, дещо нагадує Василіска.
Як ти вважаєш, Лайосе?
Я не знаю, про що ви всі говорите.
Цей яскравий червоний!
Ця міцність!
Цей багатий смак!
Усі характеристики ні на що не схожі!
Навіщо взагалі порівнювати смак дракона з іншими створіннями.
Це смак дракона!
Гм, Фалін.
Можливо, ти вже здогадалася, але…
Ми не могли собі дозволити придбати їжу, тож дійшли сюди поїдаючи монстрів.
Це неймовірно.
Це неймовірно!
Яких монстрів ви їли?
Як ви їх готували?
Не слід було перейматися.
Саме цього я й боялася!
Спершу з'їли Великого Скорпіона й Слиз.
Навіть скуштували Ходячого Гриба.
Ходячого Гриба?
Ми навіть збирали овочі з Големів.
Як щодо Риболюдів?
Їх ми не спробували.
Але ми їли Живу Броню.
Що? Яку частину їли?
Гм, власне, це колонія молюсків, що носять обладунок і…
Хіба не буде простіше показати їй усе на власні очі?
Що це?
Чому ти нам це не розповів?
Вибач.
Милий. Це група легеневих равликів?
Він сховався всередині.
Він рухається сам по собі.
Серйозно?
Це моя вина.
Спершу я збирався його тимчасово зберегти, поки не знайду іншу зброю.
Але залишив через корисні реакції на інших монстрів.
То ось як ти часом демонстрував чудові інстинкти!
Треба було дозволити Намарі його оглянути.
Погоджуюся, у тій ситуації у тебе не було іншого вибору, крім цього меча.
Це мало бути не одноосібне рішення.
Найгірша шкода — утрата довіри товаришів.
Це було необачно.
Такого більше не станеться.
То що ти з ним робитимеш?
Хочу його використовувати, поки не знайду іншу зброю.
Я міг кинути його в воду й утопити створіння.
Щоб дістати його треба розібрати меч,
тож він, певно, згнив би всередині.
Це дещо неприємно.
Гадаю, можемо зачекати й подивитися.
Саме ти казав, що монстри небезпечні.
Справа не в тому, що я це забув.
Але я подумав, що нейтралізував його
й можу використовувати собі на користь.
Але склалося все не так.
Гадаю, неможливо використовувати живого монстра.
Який він на смак?
Хочеш скуштувати?
О так!
Тут чимало дверей, але тільки дві ведуть назовні.
Тоді не переймаймося раптовою атакою.
Здається, цей дім доволі комфортний.
Те, що в ньому сім туалетів, викликає питання.
Гаразд. Виспімося тут.
Ура!
Я вже так давно не спала в ліжку!
Однак усе одно доведеться вкриватися спальними мішками.
Вибач, що увірвалися в твій дім, не спитавши дозволу.
Ми підемо, щойно трохи відпочинемо.
У чому справа?
Гадаю, вона тут живе.
Каже, дозволить заночувати.
Зрозуміло.
Це чудово.
Нам бракує спальних мішків, тож дорогою назад ділитимемося.
Ми не спали в одному ліжку зі школи!
Цікаво, чи помістимося ми обидві.
Відтоді я значно виросла.
Хитра малеча!
Для мене ти завжди будеш моєю маленькою!
Я дуже рада, що знову тебе побачила.
І я теж.
Піду перед сном побажаю доброї ночі брату.
Лайосе.
Фалін.
Цей шрам…
Ти зробив щось безрозсудне, так?
Навіщо ти…
Просто прояснімо, це ти перша зробила дещо безрозсудне.
Тож це ти винна, що все так обернулося!
Що?
Більше ніколи так не чини!
Я навіть не пам'ятаю, що зробила.
Я так більше не зроблю.
Добраніч, Лайосе.
Добраніч, Фалін.
Переклад субтитрів: Сергій Гнатенко