DELICIOUS IN DUNGEON
Laios och gänget kom överens om att återvända till ytan.
Jag vill inte förlora er.
Hörni…
Deras starka band bekräftades.
Och lite tidigare…
Är du vaken nu?
Har du ont?
Du verkar må bra.
Du hade ont om blod så jag använde getblod,
vilket inte är idealiskt.
Du borde gå tillbaka till stan.
Om du stannat i vattnet hade du varit fiskbete nu.
Du borde tacka den som drog upp dig.
Tror du det var…
Kuro!
Jag känner igen dofterna.
En alv, en långeman, en halvfoting och en dvärg.
Alltså de som tog vår skatt.
Jag misstänkte att det var de!
Jag vill ha en återupplivningsavgift.
Jag tar bara betalt för geten.
Just det, nu minns jag.
Vi attackerades av fiskmän och…
Så vi dog igen.
Det här duger.
Är de äventyrare?
Är du…
Vadå?
Inget.
Kom, Namari.
Ja.
Kollar du in en dvärg?
Du har ingen standard.
Jag har aldrig valt mina vänner baserat på hur långa de är.
Jaså?
Vår proviant är borta!
De måste ha stulit från oss igen!
Mat.
Hur vågar de?
Inte igen.
Tog de vår mat men lämnade pengarna?
De hade kanske slut på mat.
Så irriterande.
Vi måste ställa dem till svars.
Vad ska vi göra, Kabru?
Vi har inget val.
Vi går till stan.
Va? Allvarligt?
Utan att fånga tjuvarna?
Vi har slut på proviant, så vi kan inte fortsätta.
Vi får erkänna våra brister.
Precis som det där gänget sa
borde vi vara tacksamma att vi fortfarande lever.
Om det är ditt beslut, Kabru, så är jag med dig.
Samma här.
Om du lovar att vi ska leta upp tjuvarna sen,
så gör jag som du säger.
Du har mitt ord, Rin.
Kuro följer Mickbell.
Vi kommer vara skuldsatta efter den här expeditionen.
Det börjar bli dimmigt.
Se upp, allihop…
Det är ingen naturlig dimma.
Har ett monster orsakat den?
En fiskman?
Var kom alla de ifrån?
Fan också. Jag måste slåss.
Här kommer den!
Sättet den svingar sin yxa på…
Jag känner igen det.
Ja.
Det är…
Tyst…
Det är okej. Lugna dig.
Daya, det är jag.
Dimman är illusionsmagi.
Den förvirrade med draget vapen måste vara Kuro.
Och den som är som i ett töcken är Holm.
Han stelnar till när det blir för mycket på en gång.
Den som stack tidigare måste ha varit Mick.
I så fall är det största hotet…
…Rin.
Precis. Hon läser en besvärjelse.
Hon har kraften att förvandla oss alla till aska.
Det enda sättet att fredligt avbryta en magikers besvärjelse är…
Rinsha.
Ser du? Det är en illusion.
Synd att hon ser ut som ett monster.
Hur skingrar vi dimman?
Det var inte han.
En magiker skulle inte anfalla med ett vapen.
De skulle observera på avstånd.
Den där!
Va?
Du fick oss.
Vi ger upp.
Släpp honom, okej?
Det här gänget…
Det är likhämtarna vi sprang på på övre planet!
Det är ingen slump att vi återses, va?
Ni följde efter oss.
Vad menar du?
Att hämta kroppar på lägre nivåer betalar bättre,
tack vare bidrag från ön.
Vi ville ta tillbaka vårt stulna byte
och tog oss an en nivå vi inte var redo för.
Allt de behövde göra var att följa vårt spår
efter mer lukrativa lik.
Jaså.
Irriterande.
Men ni var lite för långsamma.
När ni hittade oss var vi redan återupplivade
och på väg tillbaka till ytan.
Ni tappade tålamodet och tog till extrema åtgärder.
Magi, för att vända oss mot varandra.
Nära, men inte riktigt.
Det hade varit idealiskt om ni hunnit ikapp tjuvarna,
slagits med dem och dödat varandra.
Men vilken besvikelse.
Vi trodde inte ni skulle besegras av monster så snabbt.
Du…
Att stjäla från och attackera andra äventyrare är ett allvarligt brott.
Jag ska rapportera det till öns herre.
Vad sägs om ett avtal?
Att återvända tomhänta vore en förlust för er.
Två av våra kamrater ligger döda där borta.
Ta dem till återuppståndelsebyrån.
Ni borde kunna få en del för dem.
De är bara medvetslösa.
Jag kan intyga att de anfölls av fiskmän.
Vår andel blir…
Få se, 40…
Nej, 30 procent räcker.
Vad säger du?
Det är ingen dålig affär för er.
Okej.
Kabru…
Din jävel!
Jag är inte förvånad.
Det är vår Kabru.
Människor är lätta att döda.
Långemän, dvärgar, gnomer, de har alla samma svagheter.
De rör sig till och med likadant.
Det vore enklare om det var samma sak med monstren.
Kuro, kan du hämta Mick?
Voff!
Kabru.
Vad ska vi göra med honom?
Snälla, släpp mig.
Jag visste inget!
Ni struntar i att bryta fängelsehålans förbannelse
och utrota monster.
Fler och fler tjänar snabba pengar på att råna andra.
I den här takten kommer anständiga människor lämna ön.
Så jag kan inte förlåta såna som du.
Snälla, gör det inte.
Kabru.
Förlåt för tidigare.
Det var det enda jag kom på.
Vad pratar du om?
Jag vet inte och vill inte veta.
Vilken lättnad.
Jag börjar bli otålig, och vi gör inga framsteg.
Du har rätt.
Och vår otålighet ledde oss hit.
Det suger.
Kan du inte uppmuntra mig för en gångs skull?
Det är ingen idé att försköna det.
Det här är vår faktiska förmåga.
Öns herre ser bara fängelsehålan som en lönsam gruva.
Även om skatterna tar slut
tänker han klara sig på monsterhudar och ben.
Men ingen kommer gå in i fängelsehålan när den är helt utforskad.
Antingen för att det är olönsamt
eller för att det inte väcker äventyrslustan.
Färre och färre människor kommer komma hit.
Monster kommer ta sig ut och attackera invånare.
Det är så många bosättningar har fallit i ruiner.
Vi måste häva förbannelsen över fängelsehålan snabbt.
Det finns inte plats för fängelsehålor i världen.
Nej.
Jag är hungrig.
Att återuppstå gör en hungrig, eller hur?
Kabru!
De hade en hel del värdesaker på sig!
Okej.
Ta maten, men släng resten i sjön.
Va? Menar du allvar?
Om vi tar deras värdesaker är vi inte bättre än dem.
Sen äter vi en lätt måltid.
-Låter bra. -Låter bra.
ÄVENTYRARNAS RANSON SALTAT KÖTT
BRÖD, VIN, NÖTTER OCH TORKAD FRUKT
-Nu hugger vi in! -Nu hugger vi in!
Mums!
De har ganska god mat.
Likhämtare tjänar bra, va?
Särskilt om de själva dödar och tar tillbaka liken.
Men kommer inte öns herre att fatta?
Det finns en gallringsprocess för att få belöningar från ön.
De måste ha varit smarta som slank igenom den.
Eller så är de i maskopi med fler än vi inser.
Det är så ruttet.
De gräver sin egen grav.
Tänker du berätta för öns herre?
Jag tvivlar på att han kommer på en bra lösning.
Nybörjare som Doni kommer dra det kortaste strået.
Hoppas den dumma herren går upp så mycket i vikt att han spricker.
Då kommer alverna svepande.
Vi behöver honom som skydd.
Hur som helst. En långeman, en dvärg och en alv.
Vadå?
Sällskapet som kastade spökförtrollningen på oss.
Du menar skatt-tjuvarna.
Matrånarna.
Det finns inte många gäng med en alv.
Vi skulle nog kunna identifiera dem.
Tror du det är Doni och Fionil?
Det är svårt att tänka sig dem på tredje nivån.
Och det är konstigt att de bara är fyra.
Det är ganska våghalsigt av dem.
Rin, Holm.
Märker ni nåt särskilt med den här spökformeln?
Har du den fortfarande?
Den är bevismaterial.
Jag är inte bekant med såna formler.
Får jag se.
Den skriker "toppelev".
Den ser ut som nåt ur en lärobok.
Den som gjorde den var inte van.
Det kan ha varit en magiskoleelev.
Alla elever gör liknande formler.
Det är utan tvekan en alvs verk.
Magiskolan…
Magiskola, va?
Intressant.
Vadå? Vad är det?
Jag tror jag vet vems sällskap det är.
Det är bara en gissning, men
jag blir glad om jag har rätt.
Ut med det. Var inte så dramatisk.
Tja,
jag tror syskonen Toudens sällskap.
Touden… Menar du de där två?
De verkar inte vara kriminella.
Varför tänker du så?
Om jag minns rätt har systern en magiskoleexamen.
Men den som la trollformeln var en alv.
Och syskonen är långemän.
Vänta, låt mig prata klart.
Alven i sällskapet verkade stå systern nära,
som om de var barndomsvänner.
Så jag tänkte att de måste ha gått på samma magiskola.
Magiskolexamen är sällsynt här,
särskilt om den innehas av en alv.
Jag antar att det är möjligt.
Men det räcker inte att gå på.
Dessutom kände Kuro bara lukten av en långeman.
Om de är syskon borde han ha känt två.
Menar du att det är därför deras grupp är liten?
Precis! Ett av syskonen gick vilse,
och gruppen var oenig om huruvida de skulle räddas.
Jag tror det, för vi stötte precis på en tidigare medlem i deras grupp.
De hade dispyter kring mål och inkomster redan innan det.
Den här incidenten kanske fick några av dem att lämna gruppen.
Nu är de desperata och stjäl skatter och mat.
-Du börjar övertyga mig. -Eller hur?
Men Kuro, du sa att du kände lukten av en dvärg också.
Det gjorde jag. Stark dvärgdoft.
Det var konstigt.
Varför skulle de ha en dvärg med sig nu?
De kanske rekryterade en annan.
Vem mer är med i deras sällskap?
Få se.
Långemännen är Laios och Falin,
och förmodligen Shuro, en österlänning.
Namari, dvärgen vi mötte tidigare,
och alven Marcille.
Jag tror att halvfotingen hette Chilchuck eller nåt.
Om det här är syskonen Toudens sällskap
har ett av syskonen samt Shuro och Namari gett sig av.
Och en annan dvärg gjorde dem sällskap, tror jag.
Jag förstår. Så den där kvinnan var Namari.
Vet du nåt om henne, Daya?
Bara hennes namn.
Hon är ganska välkänd.
Hon är enda dotter till nån som kallas "vapenhandlaren".
"Vapenhandlaren"?
Han brukade kontrollera vapenhandeln på ön.
Men en dag förskingrade han en stor summa pengar och försvann.
Det sägs att han är en anledning
till att öns herre ser ner på dvärgar.
Många dvärgar fick lida på grund av honom.
Inklusive jag.
Ingen hedervärd dvärg skulle vilja följa i hans fotspår.
Hon kanske inte är en hedervärd dvärg.
Lukten jag kände var intensiv.
Jag vet en del om Chilchuck.
Han är en medelålders man,
men beter sig som om han representerar alla halvfotingar på ön.
En girig kille som insisterar på att skriva kontrakt genom gillet
och betala mäklararvoden.
Jag vill inte vara en del av det, så jag håller mig undan.
Om han får veta att jag har anställt en kobold får jag skäll.
Det vill du väl inte?
Du vill fortsätta vara anställd här, eller hur?
Mick ger mig mat.
Mick är en bra chef.
Han låter honom säkert jobba hårt för futtig lön.
Holm, gör inte såna antaganden.
Rin, långemannen österifrån är från dina trakter.
Ni kanske känner varandra.
Snälla.
Klumpa inte ihop oss för att vi är österlänningar.
Beroende på region talar vi inte ens samma språk.
Och Shuro är inget namn från min ö.
Då kanske jag vet mer om honom.
Han var lite av en ensamvarg även i Toudens sällskap.
Han kom till ön med några andra österlänningar
och anslöt sig ensam till Toudens grupp.
Han verkade inte vara nån medelmåtta,
och han gick ner i fängelsehålan för att testa sina färdigheter.
Men han lämnade gruppen?
Han verkade inte bry sig om belöningar eller faror.
Kan båda syskonen ha lämnat gruppen men han är kvar?
Nej, det är osannolikt.
Kabru, du minns detaljer om folk så till den grad att det är läskigt.
Varför låter du så glad?
För att det är kul. Det är jättespännande!
Det finns otaliga människor på ön, alla med sina egna motiv.
Men när deras olika ageranden sammanstrålar
utlöser det en historisk händelse med många inblandade.
Jag trodde det här var ett tråkigt stöldfall
men nu känns det som nåt intressant är på väg att hända.
Jag hoppas det är syskonen Toudens gäng.
För under en lång tid
har jag velat se deras sanna jag.
Hyser du agg mot dem eller nåt?
De har inte gjort mig nåt.
Laios tjänade tydligen en förmögenhet på att skala guld.
Men han delade intäkterna
med kamrater som inte kunde gå in i fängelsehålan på grund av skador.
Vad ädelt av honom.
Ja, det är en rörande historia.
Men det är mer än så.
Hans kamrater återhämtade sig, men fortsatte ta pengarna.
De återvände aldrig till äventyren
och säljer nu smuggelgods på ön.
"Jag ska skänka allt till den som besegrar fängelsehålans herre."
Så ska nån kungaliknande figur i det här landet ha sagt.
Oavsett om man verkligen kan få allt eller inte,
är fängelsehålan i sig ett arv från uråldriga alver.
Den har säkert en enorm kraft.
Därför tycker jag inte att den ska hamna i händerna på syskonen.
De är inga helgon.
De är likgiltiga inför människor.
Precis som öns herre.
Vi vet, Kabru.
Du är den enda för oss.
Den enda som ska driva ut den där dumma herren också.
Men om du fortfarande kämpar mot monster i det här området
har du en lång väg framför dig.
Du har rätt.
Då så. Ska vi gå snart?
Må vi ta oss tillbaka utan problem.
Oj! Det var nära ögat!
Bladfisk!
Låt dem inte distrahera er!
Se upp, allihop!
En kraken? Nej, det är en sjöorm!
Rin! Akta dig!
Besvärj…
Holm!
Jag kan inte åkalla henne nu!
Vem vet vad som kan hända!
Få inte panik.
Det är upp till dig att göra nåt, Kabru.
Det är inte en varelse med komplicerade rörelser.
Observera dess rörelser och sikta på halspulsådern.
Vänta, var är halspulsådern?
Ursäkta mig.
Tade!
Fixar det!
Unge herrn, bollen är din!
Unge herrn!
Det var imponerande.
Är din rustning skadad?
Nej.
Du måste vara trött.
Vill du ha nåt att äta?
Nej. Vi går vidare.
Vad ska vi göra med unge herrn?
Han är helt betagen av den där tjejen från norr.
Tade är hungrig.
Kabru, är du skadad?
Ändrade planer.
Den kan bli god med rättika!
-Är du dum? -Ursäkta mig.
Ni räddade mig. Tack.
Jag heter Kabru.
Får jag fråga vad ni heter?
Inga problem.
Vi hade bara vägarna förbi.
Om jag inte misstar mig
letar du efter en kvinna.
Vet du nåt?
Precis som jag trodde. Jag beklagar.
Jag kanske kan hjälpa dig
i ditt sökande efter Falin Touden.
Sluta, Kuro!
Sa jag inte åt dig att inte göra den minen?
Det är skrämmande.
Vad är det med dig?
Så Kabru och hans gäng
bestämde sig för att gå djupare in i fängelsehålan.
NU
Vi återgår till Laios och hans sällskap.
Det är två dagar sen de bestämde sig för att återvända.
Det är en återvändsgränd.
Ännu en återvändsgränd.
Jag är utsvulten.
Jag är utmattad.
Jag är uttorkad.
De var vilsna och stod inför döden.
Undertexter: Emma Lindahl