‏- מבוכים ומטעמים -
‏לעזאזל!
‏מה לעזאזל?
‏הקיר הזה לא היה כאן כשהיינו בדרך למטה!
‏עוד רעידת אדמה?
‏לא רעידת אדמה.
‏המבוך זז ומשנה את המבנה שלו.
‏זה בטח מעשה ידיו של הקוסם ההוא.
‏אולי הוא מחפש אותנו.
‏את מתכוונת שהוא גרם לנו ‏לשוטט במעגלים כל הזמן הזה?
‏אולי שווה להסתכן קצת בשביל זה.
‏תנו לי דקה.
‏הוא כבר לא פה.
‏אולי זה לא מהלך חכם לטפס על חומות.
‏אני מניח שנצטרך להיזהר בדרך החוצה.
‏בכל אופן, זה רק אני…
‏או שהעיר מתחילה להסתובב?
‏עכשיו שהדרקון האדום מת,
‏המפלצות שהסתתרו מתחילות להופיע.
‏במקור, הקומה הזאת הייתה מלאה במפלצות.
‏יש לנו מזל שלא נתקלנו באף אחת עד עכשיו.
‏היי, אתה בסדר?
‏זה לא טוב.
‏אנחנו הולכים בדרך ללא הפסקה,
‏ולא אכלנו ארוחה טובה מאז הדרקון ההוא.
‏בן כמה לאיוס?
‏אני לא בטוח אם הוא מזקין או עדיין בנעוריו,
‏אבל סביר להניח ‏שצ'ילצ'אק ומרסיל עדיין גדלים.
‏קדימה.
‏זה פשוט מביש ‏שאי אפשר לספק להם ארוחות ראויות.
‏אני חייב להאכיל אותם.
‏חייבים להאכיל את הצעירים.
‏אני חייב להאכיל אותם!
‏מה הריח המתוק הזה?
‏זה אוכל?
‏לא, זה מריח כמו פרחים.
‏איפה שיש פרחים, בדרך כלל יש מים.
‏תאתר לנו אותם, צ'יל!
‏אני על זה!
‏המקום הזה הוא בית קברות או משהו?
‏רגע, יש שם מישהו.
‏אל תסתכל!
‏אנחנו מתנצלים.
‏היי, סנשי! עזוב אותי!
‏תתרחק, סנשי!
‏מה זה?
‏לשלוף את הנשק!
‏היצורים האלה לא אנושיים.
‏אלה פרחי דריאדה!
‏אז מה זה נוזל הגוף הזה?
‏זה לא היה נוזל.
‏חלקיקים זעירים נכנסו לגוף דרך מערכת הנשימה
‏ונדבקו לקרום הרירי.
‏הגוף זיהה את החלקיקים האלה כרעל
‏והפעיל את המערכת החיסונית, ‏שמייד ניסתה לשטוף אותם החוצה.
‏זה נקרא…
‏קדחת השחת.
‏איכס, מגעיל!
‏זה כואב!
‏אלה האבקנים של הדריאדות!
‏זה רע. לא לנשום!
‏זה לא טוב.
‏אני לא יכול להפסיק לבכות.
‏קום!
‏קח את עצמך בידיים, סנשי!
‏לאיוס!
‏קנסוקה... ‏-לעזאזל!
‏גם העיניים שלי עושות בעיות…
‏סנשי, תושיט את היד שלך!
‏בספירת שלוש, תשתמש בה כדי להכות מאחוריך!
‏אחת,
‏שתיים…
‏שלוש!
‏לעזאזל, גם העיניים שלי מתחילות לגרד.
‏אני לא רואה.
‏רוץ, סנשי!
‏לא!
‏חובתי היא להגן על הצעירים!
‏אתה רציני?
‏צ'ילצ'אק!
‏תהיה העיניים שלי!
‏אני לא יכול. אני לא רואה כלום!
‏יש לך חושים חדים יותר!
‏ריח?
‏לא, ריח האבקנים חזק מדי.
‏שמיעה?
‏סנשי מתעטש חזק מדי.
‏אני לא יכול להסתמך על חושי הראייה, ‏הריח והשמיעה שלי.
‏הרוח!
‏היא התחמקה מהעיטוש שלך ‏ונסוגה באלכסון לימין.
‏סנשי, אבחת חרב כלפי מעלה עכשיו!
‏קנסוקה…
‏המטה שלי שבור לגמרי לשניים.
‏אני חייבת לתקן אותו ‏ולמסוך בו קסם במהירות לפני שהוא יקמול.
‏לקח לי שנים לטפח אותו למצבו הנוכחי…
‏זה… בטוח שם בפנים.
‏לא לשקר!
‏נלחמתם בפרחי דריאדה?
‏זה בטח היה קשה.
‏לא חשבתי שאלה מפלצות פרחים.
‏לגמרי חשבתי שהם בני אדם ממין זכר ונקבה.
‏דריאדות הם פרחים חד־מיניים,
‏אז אתה צודק לגבי זה שהם זכר ונקבה.
‏רק שאולי…
‏מה נעשה לגביו?
‏לא כדאי שנעצור אותו בכוח?
‏אבל אנחנו כבר לא יכולים ‏להרשות לעצמנו להיות בררנים.
‏בשלב הזה, ‏זה באמת משנה אם הפרח דומה לבן אדם?
‏מרסי…
‏מצאתי!
‏פירות דריאדה!
‏איך להחזיר את הזמן לאחור…
‏תפסיקי לחפש קסם מפוקפק כאילו זה לא סיפור!
‏בדיחות המאגיה השחורה שלך לא מצחיקות!
‏הדריאדה האחרונה שחיסלתי ‏לא שחררה אבקת פרחים.
‏זה בטח היה פרח ממין נקבה.
‏פרחים לפני ההאבקה ‏מגדלים פירות ומגנים עליהם.
‏מצאתי כאן עוד דברים דמויי פירות.
‏אלה ניצנים.
‏הם יגדלו בסופו של דבר לפרחי דריאדה.
‏נראה שקל יותר לאכול אותם ‏מאשר את הפירות האלה.
‏הם עשויים להיות די טעימים.
‏בואו נקטוף אותם.
‏אל תקטוף יותר מדי.
‏בסדר.
‏יש כאן דודאים.
‏אין לנו זמן לאמץ כלב,
‏אז פשוט אכרות לו את הראש, אם לא אכפת לך.
‏שתוק. מתי תשכח לי את זה?
‏זה קציר לא רע.
‏מזל ששאלתי גרזן מהאורקים!
‏לשים את הרכיבים הקצוצים ‏בסיר עם מים ולתת להם להתבשל.
‏כשהרכיבים רכים, להסיר מהחום
‏ולמעוך אותם בתוך הסיר.
‏ברגע שזה הופך למשחה, ‏מוסיפים עוד מים ותיבול.
‏הריח נפלא.
‏יש לי רעיון.
‏לטגן קלות בחמאה ולהוסיף פטריות.
‏למזוג גבינה מותכת מלמעלה,
‏וזה מוכן!
‏- מרק פנסי דלעת ‏וניצני דריאדה מטוגנים עם גבינה -
‏היית חייבת לשים את המרק בזה?
‏חשבתי שזה יעזור לשקם קצת את הקסם שלך.
‏אל תחשוב שאתה יכול לתרץ את זה ‏רק כי הייתה לך כוונה טובה.
‏אבל אני אטעם את זה.
‏זה מתוק!
‏יש לזה ניחוח פרחים קל.
‏זה עשיר וקרמי, אבל נמס בפה.
‏אני מתה על זה.
‏איזה מראה מחריד.
‏החמיצות של הגבינה משתלבת היטב עם זה.
‏אני אוהב את הטעם המר של הניצנים.
‏בכל מקרה, איך בכלל נצא מהמבוך הזה?
‏מה אם לעולם לא נמצא את הדרך החוצה?
‏אם כל הדרכים לפני השטח חסומות,
‏זה יפריע לזרימת הקסם, אז זה לא סביר.
‏חייבת להיות דרך החוצה איפשהו.
‏יש דפוסים לשינויים במבוך?
‏חייבים להיות!
‏בואו נרשום את התזמונים ‏והמיקומים של הרעשים.
‏אני מתחיל להרגיש מלא תקווה.
‏בטן מלאה עושה פלאים לאופטימיות, נכון?
‏אני מתחילה להרגיש חמה יותר.
‏אני חושבת שחלק מהקסם שלי חוזר.
‏לאיוס וסנשי, עליי לרפא את הפצעים שלכם.
‏אל תתאמצי יותר מדי.
‏לא אתאמץ.
‏לאיוס, אתה תעשה את העבודה.
‏אני אלמד אותך קסמים.
‏לא אוכל להגן על כולכם ‏מפני הקוסם המטורף לבדי.
‏אם תוכל להשתמש בקסמי ריפוי והגנה, ‏זה יעזור מאוד.
‏פאלין לימדה אותך את הבסיס, נכון?
‏בערך.
‏היא מתמחה במערכת קסמי הגנומים,
‏שהיא קצת שונה מזו שבה אני משתמשת.
‏אבל היסודות דומים, אז אתה תקלוט.
‏אני אלמד אותך בתוך זמן קצר.
‏אנחנו צריכים להתחזק.
‏השניים אופטימיים מדי.
‏כשאתה צעיר, זה הדבר הנכון לעשות.
‏אולי תפסיק להתייחס אליי כמו אל ילד?
‏זה מביך!
‏למה בכלל כיסית את עיניי מול המפלצות?
‏זה עזר בדיעבד, אבל בכל זאת!
‏טוב, צ'ילצ'אק…
‏אתה אמרת שאבא שלך הלך לעולמו.
‏ומה עם זה?
‏הבנתי.
‏זו נראית כמו הזדמנות טובה, ‏אז אני אלמד אותך משהו.
‏שב.
‏אתה בטח מגיע לגיל שבו ‏אתה מתחיל להיות סקרן,
‏אבל חשוב שיהיה לך את המידע הנכון.
‏על מה אתה מדבר?
‏אתה מבין, לבני אדם
‏יש אבקנים ועלי.
‏זה לא נכון! שוב!
‏שים לב!
‏ובצורה זו, הם העבירו את הלילה.
‏קדימה. מהר.
‏לא ככה!
‏לא רציתי לגעת בך בצורה מוזרה.
‏אל תיתן לדברים כאלה להטריד אותך!
‏תן לי את יד שמאל שלך.
‏רואה? בדיוק ככה.
‏מבוכה לא תעזור לך ‏לשפר את כישורי הקסמים שלך.
‏עכשיו תתרכז!
‏היה מודע לקסם שזורם בגופך,
‏כמו דם בעורקיך.
‏תן לו לזרום בכפות ידיך,
‏מקצה ראשך לקצות בהונותיי.
‏סנכרן את הנשימה, ‏הטמפרטורה והדופק שלך עם שלי.
‏כשתהיה מוכן, חזור אחריי.
‏ספריי... ‏-ספריי...
‏יפטום… ‏-יפטום…
‏רופרמוס... ‏-רופרמוס...
‏וילאל… ‏-וילאל…
‏ירקנט… ‏-ירקנט…
‏אונזו… ‏-אונזו…
‏זה מגרד!
‏זה מגרד בטירוף!
‏את בסדר?
‏הגלד שלי ירד.
‏זה עבד!
‏אתה עשית את זה, לאיוס!
‏באמת?
‏אבל את מדממת.
‏זה נורמלי לניסיון הראשון שלך.
‏אבל אתה לומד מהר.
‏אולי אתה באמת ממשפחה מוכשרת!
‏הדרך שבה הסברת את הדברים הקלה עליי להבין.
‏תודה.
‏טוב, אז לפני שתשכח את ההרגשה הזאת,
‏בוא ננסה לרפא את סנשי.
‏אני אצפה בך, אז תחזור על מה שעשית עכשיו.
‏זה תיקון זמני,
‏אבל אשתמש בזרדי דריאדה לתיקון המטה.
‏אני מקווה שהוא יתאחה.
‏זה הרגיש מוזר. ‏-סליחה!
‏כמו שאמרתי, ‏אל תיתן לדברים כאלה להטריד אותך!
‏אל תהיה נבוך.
‏הביישנות היא המכשול הכי גדול בדרך לשיפור!
‏האמת, אסור לזלזל בדברים כאלה.
‏מרפאים מתקשרים הרבה עם אנשים, ‏מה שעלול לגרום לקשיים.
‏הסיבה העיקרית שבגללה קבוצות נפרדות ‏היא בעיות במערכות יחסים.
‏התאהבות לסירוגין, קנאה, חמדנות,
‏טינה ושנאה.
‏זה יכול להוות מטרד אמיתי.
‏אתה מדבר על פאלין ועל שורו?
‏אני מדבר מניסיוני האישי.
‏מנהיג זקוק ליכולת ללכד אנשים ‏יותר מאשר לכישורי לחימה.
‏למען האמת, אני רוצה שלאיוס יתמקד ‏בפיתוח הכישורים החברתיים שלו
‏וביכולת שלו לקרוא אנשים יותר מאשר בכישוף.
‏אם הוא היה עושה זאת, ‏הוא לא היה מגיע בסופו של דבר ללא ידיעתו
‏להיות שותף למאגיה שחורה.
‏ובכן, צ'ילצ'אק, ‏למה שלא תלמד קצת על קסמים בעצמך?
‏אולי הבורות שלך גורמת לך לפחד.
‏כן, אני ממש מצטער על זה!
‏רבים מבני משפחתי ‏נחטפו על ידי אלפים ומעולם לא חזרו,
‏רק מפני שהם היו מעורבים ‏עם איזה חפץ של מאגיה שחורה.
‏לכן מעולם לא הייתה לי הזדמנות ‏ללמוד עוד על קסם.
‏אז סלחי לי אם אני בור.
‏אם לסכם את הקסם העתיק שאני לומדת,
‏הוא שואב אנרגיה מממד אחר שבו קיים אינסוף.
‏איך הופכים כוס מים לאדים?
‏מרתיחים אותה.
‏אז איך מאדים אגם שלם?
‏התאוריה זהה,
‏אבל קצת מסובך לעשות את זה בפועל.
‏הקסם הזה ידרוש כמות עצומה של כוח וזמן.
‏לכן מחזקים אותו בקסם קואורדינטות.
‏המבוך הזה מחובר לממד האחר בכמה נקודות.
‏באמצעות הכוח הזה ‏מזמנים מפלצות והמבוך הזה נוצר.
‏מוקדם יותר, ‏לפאלין כבר לא היה הכוח להחיות את עצמה.
‏אז שכתבתי חלק מהמבוך
‏כדי להפוך את גופה לחלק מהמבוך.
‏רק לרגע קצר, כמובן.
‏עוד רעידות.
‏זה קרוב.
‏תסתכלו לשם!
‏הקיר מתפורר.
‏לאן הלבנים הולכות?
‏אולי נסתכל מקרוב?
‏מה?
‏מה קרה?
‏פתאום יש לי סחרחורת.
‏ייתכן שאתה סובל ממחלת מאנה ‏כי השתמשת בקסם בפעם הראשונה.
‏זה אמור לעבור בקרוב.
‏אנו משאירים אותך מאחור.
‏אל תזוז, בסדר?
‏בין שעיניי עצומות או פקוחות, ‏אני רואה רק צבעים בוהקים.
‏הצילו.
‏תנו לי למות.
‏הקוסם…
‏אני הוזה? אני שומע קולות?
‏בבקשה, תנו לי למות.
‏מחלת מאנה זה מבאס.
‏הנתיב משתנה.
‏זה מרגיש כאילו אנחנו מתחילים להבין דפוס, ‏אבל מצד שני, לא בדיוק.
‏אנו נצטרך להתבונן עוד קצת.
‏זה מתסכל שאנחנו לא יכולים ‏להתקדם הרבה, אבל…
‏המשטח מתרומם!
‏לקפוץ!
‏אאוץ'!
‏זה היה קרוב.
‏כמעט איבדנו את הדרך חזרה.
‏נושא ארס אכזרי שהופך אותך לאבן,
‏הקוקטריס.
‏כמו בסיליסק!
‏אבל קוקטריס זה הרבה יותר גרוע!
‏אסור לתת לו להכיש אותך!
‏אתה הופך לאבן!
‏יש דלת משמאל!
‏בואו ניכנס לשם!
‏מה התוכנית שלנו עכשיו?
‏הדלת הזאת לא תחזיק מעמד הרבה זמן.
‏נוכל להתגנב החוצה מאחור?
‏אם הדבר הזה דומה לבסיליסק,
‏הוא אמור לחוש בנו בשל חום הגוף שלנו.
‏יהיה קשה להתחמק ממנו.
‏אבל זאת היכולת של הנחש.
‏ראש התרנגול אמור להסתמך על הראייה שלו.
‏מרסיל, את זוכרת איך לאיוס ‏הרג את הבסיליסק בפעם הקודמת?
‏אל תיתני לו להפחיד אותך!
‏תפחידי את הקוקטריס בכל לבך ונשמתך!
‏קל להגיד, קשה לעשות.
‏תגרמי לעצמך להיראות גדולה ותצעקי בכל הכוח!
‏כן, אני אולי הגבוהה מבין שלושתנו,
‏אבל הקוקטריס הזה גדול פי שניים מהבסיליסק.
‏ואני גם לא מרגישה בנוח לצעוק.
‏רגע, איך לאיוס צעק אז?
‏זה היה כמו צעקה?
‏או יותר כמו שאגה?
‏לא משנה. אם אני יכולה להפחיד אותו, ‏זה כל מה שחשוב!
‏הסוף.
‏זה לא יעבוד.
‏אני פשוט יודעת שאכשל!
‏אין סיכוי שאוכל לעשות מה שלאיוס עשה.
‏אז מה אעשה?
‏אני אצטרך לעשות את זה
‏בדרך שלי!
‏התלמידה המבריקה ביותר ‏בהיסטוריה של בית הספר,
‏מרסיל!
‏מה היה הפיצוץ הזה עכשיו?
‏זאת מרסיל! קדימה!
‏לא מספיק עמוק.
‏אוי, לא. משכתי יותר מדי תשומת לב.
‏עכשיו שני הראשים ממוקדים בי.
‏אין לי זמן לסיים כישוף.
‏מרסיל! הוא נשך אותך?
‏אני בסדר.
‏הוא נשך אותך, אידיוטית!
‏בשם האל!
‏מה? נשך אותך קוקטריס?
‏זה רע.
‏את יודעת מה לעשות כשנושך אותך קוקטריס?
‏יש הליך לזה?
‏קודם כול, מורידים את המכנסיים.
‏יושבים עם רגליים סגורות היטב.
‏מצמידים את הזרועות לצדדים ‏ומכסים את האוזניים עם הידיים.
‏סוגרים גם את הפה.
‏מושלם.
‏עכשיו את מוכנה להפוך לאבן בכל רגע.
‏חשבתי שההליך אמור למנוע את זה!
‏היא הפכה לאבן בתנוחה מסוכנת מאוד.
‏משהו עלול להישבר.
‏מרכז הכובד שלה לא תקין, ‏אז היא עלולה ליפול בכל רגע.
‏זה רע.
‏להפוך לאבן זה הדבר האחרון שאדם יכול לרצות.
‏מה נעשה?
‏יש דרך להפוך את התהליך?
‏יש כמה דרכים.
‏ראשית, נוכל לחכות שהיא תחלים באופן טבעי.
‏מסתבר שהתאבנות היא יותר קללה ‏מאשר השפעות של רעל.
‏לאלפים יש התנגדות חזקה לכישופים,
‏אז היא אמורה להחלים מהר יותר ‏בהשוואה לגזע אחר.
‏אפשר גם לנסות למצוא ‏הרפתקנים אחרים שאולי יש להם צמחי מרפא
‏או ידע כיצד לבטל את ההתאבנות.
‏לבסוף, אני יכול לנסות בעזרת כישוף ריפוי.
‏אתה?
‏מרסיל לימדה אותי לקרוא את ספר הקסמים.
‏אמור להיות שם כישוף שמבטל התאבנות.
‏בואו נחפש עשבי מרפא והרפתקנים אחרים,
‏וננסה גם את שתי האפשרויות האחרות.
‏כמה זמן ייקח לה להחלים?
‏לאיש־גבוה נדרשים ‏בין שישה חודשים לעשר שנים.
‏אני אלך להביא את הקוקטריס.
‏הצבע די דהה בלילה אחד.
‏אני צריך לעבד אותם במהירות.
‏היא נראית כאילו היא עומדת ליפול.
‏לא כדאי שנשים משהו מתחתיה?
‏אתה צודק.
‏יש לי רעיון טוב.
‏לערבב את הניצנים החתוכים ‏עם תיבול ולשים אותם בסיר.
‏ואז לשים את מרסיל למעלה.
‏אופס, הריסים שלה נשברו.
‏להשרות את בשר הקוקטריס במי מלח,
‏לשים אותו ‏על הברכיים של מרסיל ולתת לו לנוח.
‏אני מניח שהתנוחה שלה יציבה יותר עכשיו.
‏כך היא כבר לא נוטה ליפול.
‏היא נראית כמו אלילה של דת פגאנית.
‏לאחר מכן, לאיוס והצוות שלו עבדו קשה.
‏- היום השני -
‏הם המשיכו בניסוי וטעייה.
‏- היום השלישי -
‏וביום הרביעי…
‏מצאתי!
‏איך משתמשים בזה?
‏למה שלא ננסה
‏להניח עליה?
‏האבן מתחילה להתחמם מחום גופי.
‏ננסה את הכישוף.
‏ספריי יפטום
‏רופרמוס וילאל...
‏אני מבטא את זה נכון?
‏זהירות!
‏מרסיל!
‏את שוב רכה.
‏זה עבד!
‏מה?
‏מה קורה פה?
‏למה יש עליי פרוסות ירק?
‏ומה הקטע עם הסיר הזה?
‏בואו נראה.
‏גם זה עבד.
‏הידד! ‏-מישהו מוכן להסביר?
‏להרתיח את הבשר המומלח
‏ולחתוך אותו לפרוסות דקות.
‏לקשט בניצנים מותססים,
‏וזה מוכן.
‏- ניצני דריאדה ‏בסגנון אייסביין וכרוב כבוש -
‏עבר כל כך הרבה זמן?
‏בסופו של דבר, מה עזר?
‏ניסינו כל כך הרבה דברים, ‏מי יכול לומר בוודאות?
‏אני מקווה שזה היה הכישוף שלי.
‏לא, אני אומר ‏שעשבי התיבול הטריים עשו את זה.
‏אולי בשר הקוקטריס המבושל ניטרל את הקללה.
‏אנחנו צריכים לחזור לפני השטח בהקדם האפשרי,
‏ובכל זאת עיכבתי את כולנו.
‏חבר'ה, אני מצטערת…
‏לא, זה לא זה.
‏יש משהו אחר שעליי לומר במצב הזה.
‏כן, ראשית, עליי לומר…
‏זה לא בסדר להשתמש במישהו כמשקולת התססה.
‏מה שחשוב, מבוכים ומטעמים.
‏הו, מבוכים ומטעמים.
‏תרגום כתוביות: רון לייזר