A KAZAMATA ZAMATA
Olyan nehezen találtuk meg a lépcsőt,
erre amint továbbmennénk, ezt találjuk.
Émelygek tőle.
Még nem száradt meg.
Falin nemrég haladhatott el erre, és mehetett le.
Szűkös lehetett neki.
A hatodik szintet
csatornák alkotják, melyeket a mai törpök ősei ástak ki.
Végtelenül hatalmasak és hosszúak,
és keresztül-kasul húzódnak a város alatt, mint az erek.
Sok minden hömpölyöghetett itt végig az évek során.
Persze többnyire víz, de emellett emberek, állatok,
összeesküvések, hazugságok és pletykák is.
Pénz és vér.
Hideg van!
A hatodik szintnek melegnek és párásnak kéne lennie.
Talán rossz helyen járunk.
Felismerem ezt az utat.
Ez volt az a hely, ahol a vörös sárkány megtámadott
és majdnem kinyírt minket.
A falak és az utak ebben a kazamatában változnak.
Nem meglepő, hogy a hőmérséklet is változik
A hideg jobb, mint a meleg,
de nehéz követni a vérnyomokat a hó és a víz alatt.
Visszamehetnénk oda, ahol majdnem meghaltunk.
Ha még nem érték el a takarítók,
talán visszaszerezhetjük, amit hátrahagytunk.
Remélem, Falin jól van.
Kemény lehet ez a hideg egy vörös sárkánynak.
Vajon ezért voltak tollai?
Mi a terv?
A Shuro előtti blöffödön túl,
hogy elintézed az őrült varázslót,
kifundáltál valamit?
Ami azt illeti…
Falin egy bizonyos Delgalt keresett.
Ezt adta parancsba az őrült varázsló a vörös sárkánynak.
És ezért rótta álmatlanul a sárkány a másik szintet.
Delgal?
Ki is az?
Ismerős a neve.
Király volt.
Delgal az Aranyváros utolsó királya,
amely egy évezrede esett el.
Tele van az őt dicsőítő feliratokkal a kazamata.
Ez az!
A neve ott van a felhozott holmikon is.
Várjunk!
Nem Delgal…
De.
Amikor ezt a kazamatát megtalálták,
felbukkant a felszínen, majd porrá vált és eltűnt.
Szóval az őrült varázsló
uralma alá vont egy vörös sárkányt és újjáépítette a kazamatát csak azért,
hogy megtaláljon egy rég eltűnt királyt?
Az őrült varázsló látta, ahogy az előző királyt megölik.
Azóta fél, hogy Delgal, a király fia is ugyanerre a sorsra jut.
Ezért hitte, hogy orgyilkosok vagyunk, és ezért támadott ránk.
Mi? Ki mondta ezt?
Te találtad ki?
Nem,
igazából összefutottam az őrült varázslóval az élő képekben.
Így tudtam meg.
Emlékeztek, hogy mondtam, hogy valakit felbosszantottam,
miután ettem a képekben?
Micsoda?
Mondhattad volna!
Akkor még nem tudtam.
Értem.
Szóval újraélted a múltat.
Csak hogy tisztázzuk, az őrült varázsló egy tünde, ugye?
A tündék tényleg ezer évig élnek?
A régmúltból származó feljegyzésekben olvasni ilyet,
de a mai tündék legfeljebb 500 évig élnek.
Csak?
Ha képes mások életét irányítani,
akkor gyerekjáték lehet neki a saját életét meghosszabbítani.
Lehetetlen!
A saját életedet meghosszabbítani a saját mágiáddal olyan,
mintha megennéd magad, hogy tovább élj.
Mindenesetre
ha ellenségnek hitt minket,
és ránk támadt…
Talán tisztázhatjuk a félreértést, ha beszélünk vele.
Egyre jobban fúj a szél.
Megfagyok!
Nem látok semmit.
Hallotok?
Ott vagytok még?
Hol vagy, Laios?
Nem látok semmit!
Itt nem szakadhatunk el egymástól!
Fogjuk meg egymás kezét!
Nem mehetünk így tovább.
Alagút!
Bújjunk fedezékbe!
Mindenki itt van?
Chil?
Jelen!
Megvagyok.
Marcille?
Aha.
Itt vagyok.
Senshi?
Igen.
Jól vagyok.
Megnyugodtam.
Mi?
- Marcille, csinálj fényt, kérlek! - Mi? Mi volt ez?
Ez a hely börtön lehetett.
Egy pillanatig aggódtam…
- Mi? - Mi?
- Ne már! - Ne már!
- Mi? - Mi?
- Mi ez? - Mi ez?
Több van belőlünk!
A fenébe! Mi folyik itt?
Ez illúziós mágia?
Nem.
Azt hiszem, alakváltók.
Alak micsodák?
Nem tudsz róluk?
Néha felbukkantak ilyen szörnyek a szülővárosomban.
Ha hegyen vagy mezőkön járunk ködben vagy jégviharban,
előfordul, hogy a társaink vagy a családtagjaink megsokszorozódnak.
Az alakváltók felveszik az alakjaikat és próbálnak beépülni.
A szülővárosod veszélyes hely lehet.
Valamilyen tündérek?
Rosszalkodnak?
Ha nem figyelsz, felfalják az eredetit, és átveszik a helyét.
Micsoda?
Meg kell találnunk az imposztorokat!
Ennem kell!
Micsoda galiba!
Azok a Laiosok ott…
Nyilvánvalóan imposztorok.
Igaz.
Úgy tűnik, nem sokat tudnak a szörnyekről.
Az alakváltók olvasnak más lények gondolataiban,
és utánozzák a hozzájuk közel állókat.
Az a három változatom az,
ahogy ezek szerint megjelenek az emlékeitekben.
Igaz.
Ha figyelmesen megnézitek,
mindegyik kicsit más.
Akkor kezdenéd azzal, hogy ezt elintézed?
Mi?
Egyértelműen imposztor.
Igaz.
Ez tévedés!
Nézzetek meg közelebbről!
- Varázsolni fogok! Fekete mágia! - Uncsi!
Ez kinek az emléke?
Azok ketten is imposztorok.
Hogyhogy?
Mi?
Nézd meg jobban!
A sálam nem stimmel.
És Senshi sisakjáról is hiányzik a rovátka.
Most, hogy mondod…
Ezek ketten Laios emlékeiből származhatnak.
Túl ködösek az emlékei rólunk.
Itt hagyhatjuk őket?
Nem olyan intelligensek, mint az emberek.
De ha megtámadjuk őket, ellenállnak.
Ebben a helyzetben inkább nem harcolnék ismeretlen szörnyekkel.
Leplezzük le békésen, és intézzük el együtt a szélhámosokat.
Nagyszerű, hogy ennyire lelkes, de…
Tényleg kiszúrja az imposztorokat?
Nem vagyok benne biztos.
Még hat imposztor maradt.
Ha sorba állítjuk őket, a különbségek elég egyértelműek.
De közben a ködös emlékeink egyre tisztábbak lesznek.
Gyorsan a végére kell járnunk!
Mindegyik Marcille frizurája más.
Nem emlékszem, milyen volt a haja.
- Nem? - Nem?
Ez a stílus egyedi, emlékezned kell rá!
Ne már!
Nagyon hideg volt a hóviharban, ezért kiengedtem.
Nem stimmel a hajuk textúrája.
A haj nagyon fontos egy mágusnak.
Mind úgy beszél, mint ő.
Elvégre ezek a mi emlékeink róla.
Megvan!
Tegyünk fel olyan kérdéseket, amikre csak én tudom a választ.
Ne kérd, hogy kitalálják anyukád leánykori nevét!
Nem úgy!
A varázskönyv!
Látjátok?
Az egyik nyilvánvalóan kamu.
A másik kettő viszont igazinak tűnik.
Mi? Ne már!
A varázsigéi nyelvtana egy vicc.
Én is ezt akartam mondani!
A tárgyaink segíthetnek kiszúrni őket.
Senshi, mutasd a felszerelésed!
Vigyétek azt a hármat!
Sikerült leszűkíteni fejenként kettőre,
de most megint elakadtunk.
Még három imposztort meg kell találnunk.
Rendben. Együnk!
- Most? - Most?
A külsejük alapján már nem fogjuk kiszúrni őket.
Csak a viselkedésük segíthet.
Mindenki főzni fog az én felügyeletem alatt.
Így fogom megtalálni az imposztorokat.
Nem jött rá, hogy az őrült varázslóra bukkant,
fogalma sem volt Shuro érzéseiről.
Arra sem emlékezett, hol találkozott először Kabruval.
Tényleg Laios megfigyelési képességeire hagyatkozunk?
- Aggódom. - Aggódom.
Rá kell jönnöm, kik szörnyek a társaim közül.
Itt az esély, hogy visszanyerjem a bizalmukat.
Nem akarom cserben hagyni a barátaimat.
Észre kell vennem az apró különbségeket!
Laiosról van szó.
Lehet, hogy a szörnyeket szimpatikusabbnak találja majd.
- Lehetséges. - Lehetséges.
- Nekünk is tennünk kell valamit! - Tennünk kell valamit!
Szemmel tartom a dolgokat.
Sok szerencsét!
De idegesítő!
Mit főzünk?
Vannak nálunk alapanyagok az ötödikről,
és ellátmány Maizuru úrnőtől.
Tökéletes hozzávalók egy…
És még valami.
Azt akarom, hogy mindenki a hasonmásával főzzön.
- Mi? - Mi?
Megfigyelem a viselkedésbeli különbségeket, miközben együtt dolgoztok.
Senshitől megkapjátok a receptet.
Mindenki
készen áll?
Kezdjetek főzni!
Először a Chilchuck-csapat.
Vágjátok fel a húst!
Keverjétek össze a tojást a fűszerekkel!
Az „A” Chilchuck a folyosó közepén ült le,
míg a „B” Chilchuck egy fadobozra ült, mielőtt dolgozni kezdett.
Mit írsz?
Olyan kínos ez az egész!
Nem nyílik. Laios, segíts!
Ezt elszúrta!
Láttad ezt? A „B” a csaló!
Mi? Miért mondod ezt?
Hát nem érted?
Nekem vannak elveim és büszkeségem.
Az emberek segítenek egymásnak, Chilchuck.
Szerintem túl cinikus vagy.
Most, hogy közelebbről megnézem, az „A”-nak gonosz a tekintete.
Hé!
A mi Chilchuckunk cukibb.
Hagyjátok abba!
Laios, te érted, ugye?
„A” Chilchuck…
Tényleg gonosz a tekintete.
Talán ő az imposztor.
Még meggondolom.
Főzz tovább!
Idióta!
A közös nyelven sértegetett!
Most a Marcille-csapat!
Tudom, hogy már késő, de milyen tojás ez?
Egy hárpia tojása.
Az elején megmondtam,
humanoid szörnyet nem eszem!
Mostanában kompromisszumokat kötök, de ez már túlzás!
A „B” Marcille olyan, mint általában.
Szinte már túlságosan is.
Másrészről…
Főzzétek meg a darabolt driádot!
Mit gondolsz, „A” Marcille?
Nem vagyok oda érte,
de ettem már halemberikrát és még driádot is.
Nem fogok cirkuszolni miatta.
Bármit megtennék Falinért.
Hé!
Én is bármit megtennék Falinért!
Nem vagy elég elszánt, „B”.
Nem mintha bármit is megoldana, ha megeszem a hárpiát.
Amikor a driád elég puha, hogy átfúrja a pálcika,
törjétek össze némi fűszert hozzáadva!
Ez nehéz.
Mindketten olyanok, mint Marcille.
Végül a Senshi-csapat.
Hol találtad a hárpiatojásokat?
Egy fészekben egy régi, lepusztult házban.
Összeszedtem, ahányat csak tudtam.
Vágjuk a húst egycentis kockákra!
Végül is,
a tojásban megvan…
minden tápanyag.
Kis lángon pirítsunk meg mindent a rizzsel együtt és fűszerezzük!
A rizs volt Shuro kedvence.
Tele van minden tápanyaggal, ami a kalandoroknak kell.
Szerencse, hogy találtunk egy keveset.
Velem ellentétben, aki csak szörnyeket akar megkóstolni,
Senshi egy szinttel mélyebben látja a dolgokat.
Ízek és tápanyagok terén a nyomába sem érek.
Minden étel finomnak tűnik.
Hatékonyság alapján nem tudom eldönteni, ki a csaló.
Senki sem említette, ezért megkérdezem.
Csak nekem tűnik úgy, vagy „B” Senshi tényleg jóképű?
Mindig is ilyen volt.
Senshi mindig is menő volt.
- Mi? - Mi?
Ez valami törp sztereotípia?
Senshi nem ennyire bamba.
Senshi menő.
A fogások mindjárt elkészülnek, eldöntötted már?
Őszintén szólva
tanácstalan vagyok.
Bármelyikük lehet igazi és hamis is.
Azt várni, hogy szúrjam ki a saját fejünkből kipattant illúziókat
eleve nem túl igazságos.
Embernek álcázott szörnyekre vadászni érdekes ugyan,
de itt illúziókkal van dolgunk.
Szörnyekre vadászni?
Kész!
PILÁF AZ 5. SZINTRŐL
ÉDES DRIÁD
PICCATA AZ 5. SZINTRŐL
Jól van, srácok, hallgassatok végig!
A következőket jelöltem meg valódinak…
„A” Chilchuck!
A morcos, gyanús tekintetű!
„B” Marcille!
Aki Falinért se enné meg a hárpia tojását!
És „A” Senshi!
A bamba!
Kérlek,
lépjetek be a cellába, imposztorok!
- Várj csak! - Várj csak!
Miből gondolod, hogy ő az?
Egyértelműen ő a csaló!
Miből gondolod?
Csak megérzés.
Később elmagyarázom.
Először szabaduljunk meg a csalóktól!
Csak…
Csak megérzés?
Szabaduljunk meg?
Ahogy gondoltam, nem lehet rá számítani.
Magunkat kell megmentenünk…
Egyedül.
Nem számít, kit választottam volna, ez elkerülhetetlen volt.
Alakváltók alatt több szörnyet is értünk, akik másokat utánoznak.
Vannak hangutánzók, megszállók és olyanok is,
amelyek ténylegesen megváltoztatják a külsejüket.
Ez a szörny is egy ezek közül.
A szörnyek nem tudnak főzni.
Illúziókat hozhatnak létre, ahogy Marcille mondta.
Mivel emberre és állatokra támadnak, vagy húsevők, vagy mindenevők.
Félősek, nincs erejük szemtől szemben megtámadni a zsákmányukat.
A hely hideg, sötét, és rossz a látótávolság.
A szaglásukra és a hallásukra kell hagyatkozniuk.
Arra fúj a szél.
Az ellenségünk biztos arra vár, hogy kifáradjunk.
A véletlenszerű vagdalkozással nem megyek semmire.
Mit tegyek?
Kensuke is nagyon csendes.
Lehet, hogy elpusztul a hidegben.
Szörnyként harcolj egy szörny ellen!
Visszájára fordítom a helyzetet, és a vadászból lesz a vad.
Rég csináltam, de megpróbálom.
Egy kutya?
Jól csinálja!
Nem, ez egy vadászkutya!
Amióta az eszemet tudom, kutyákkal élek.
Mindenfélére megtanítottak.
Vadászni,
legyőzni valamit, ami erősebb nálunk.
Én pedig móresre tanítalak téged!
Jól csinálja!
Nagyon ügyes!
Mint egy kutya!
Nem vadász vagy,
hanem préda!
Nézzétek! Az illúziók!
Végre megmutatja magát.
Minden fenevad ismeri a szabályokat.
Ebben a játékban
az veszít, aki előbb hunyászkodik meg!
- Laios! - Laios!
Életben vagy, Laios?
Eszednél vagy?
Igen.
Sok mindent mondanék,
de miért nem rántottál kardot?
Túlságosan beleéltem magam a szerepbe.
Egyik étel sem sikerült.
Végül is illúziókkal készültek.
Készítsük el őket újra!
Úgy tűnik,
a megérzésed beigazolódott, Laios.
Miből jöttél rá?
A szörnyekhez való viszonyotokból.
Először is észrevettem, hogy Chilchuck egy fadobozon ül.
Ezek kiváló rejtekhelyek a mimikeknek és a csáplényeknek.
Az, hogy ez egyáltalán nem zavarta, nem stimmelt nekem.
Egy fészekben egy régi, lepusztult házban.
Összeszedtem, ahányat csak tudtam.
Amilyen fontos neked az ökoszisztéma egyensúlya,
ez nem tűnt épp figyelmesnek.
Nem mintha bármit is megoldana, ha megeszem a hárpiát.
Végül Marcille eldobta a forralt vizet.
Mivel fél az undinéktől, ez vakmerőségnek tűnt.
És feltűnt, hogy egyáltalán nem aggódik.
Ebben a helyzetben a nemtörődömsége őszintébbnek tűnt.
Értem.
Le vagyok nyűgözve.
Nagyot nőttél a szememben, Laios.
Még ha kicsit fura is a látásmódod.
De ami azt illeti,
lehetetlenség átlátni az illúziókon.
Ez a szörny erre az egy trükkre tette fel a túlélését.
Én meg azt gondoltam…
Ettem már halemberikrát, és még driádot is.
Azt hittem, ez a megjegyzés árulta el.
Sosem ettünk még halemberikrát.
Ugye?
Benne volt a kásában, amit ettünk?
A desszert is kész.
- Hurrá! - Hurrá!
Ezer éve nem ettem édeset.
Teát?
Szerintem láttam tealeveleket a csomagunkban.
Talán elkeverted.
Nem. Biztos, hogy ide tettem.
A rizs…
Nincs itt senki.
Marcille!
Ne mozduljatok!
Beszéljük meg békésen!
A feliratot fordította: Seregi Márton