DELICIOUS IN DUNGEON
Jeg genkender ikke denne vej.
Det er den rigtige vej.
Er du sikker?
Sæt farten op! Fart på!
Vi kommer ikke videre.
Skub ikke!
-Hov! -Pas på…
Det var her, vi kæmpede mod Den Røde Drage!
Nåede I helt hertil på jeres sidste ekspedition?
Ja.
I lang tid troede man, at dette sted var det dybeste punkt.
Men for nylig fandt de en dør i nærheden, der ser ud til at gå endnu dybere ned.
Den er indgraveret med et design, og de tror, den åbnes med magi.
Vi kom for at tegne designet til øens herre, men…
I mødte Den Røde Drage og måtte trække jer tilbage.
Okay, lad os prøve lykken.
Jeg tror, vi var derovre sidst.
Jeg fandt vores udstyr!
Det er blevet plyndret.
Nej!
Ja!
Jeg fandt min sovepose!
Fedt. Mit undertøj er her også.
Prioriterer I de ting over værdigenstande?
Al vores mad er væk,
men alt andet virker uberørt.
Det må være monstre, der gjorde det.
Det er jeg glad for.
Nu kan jeg sove varmt i nat…
Det er ikke godt.
Lad os finde et sted at hvile os lidt.
Jeg vil også rydde op i mit udstyr.
Måske forsinker sneen renserne.
De har taget min sæbe.
Hold op med det.
Vis mig, hvad du har gemt.
Her, Marcille.
Av.
Der kan man tale om et utrænet dyremenneske.
Ikke så sært, de gav dig halsbåndet på.
Du kaldes en halvfod, ikke?
Jeg har aldrig set din slags østpå.
Jeg måtte komme her for at lære om jer.
Det sære navn til jeres race.
Jeg har hørt, det er, fordi mange af jer fik en fod hugget af for at stjæle.
Hold så op, I to.
Marcille!
Kom her!
Det er en fisk!
Kan man skære denne sektion ud?
Måske med en magisk cirkel…
Ja. Vil du prøve, Laios?
Jeg viser dig, hvordan man tegner en magisk cirkel.
Hvordan går det med din mana-sygdom?
Jeg bliver ikke så svimmel mere.
Men hallucinationerne bliver stærkere.
Det er fisk, jeg plejede at fange på fjerde etage.
Vandet fra de øverste etager er løbet herned og frosset til.
Det ser ud til, at alt muligt ender i vandløbet.
Og nu er cirklen færdig.
Hvordan har du det?
Lidt træt.
Så aktiverer jeg den.
Forestil dig, at du hælder vand i de symboler, du har indgraveret.
Hvad i alverden?
Jorden, den er…
Et monster?
En isgolem?
Nå, sådan.
Hallo! Over jer!
Pas på!
Laios!
Hvordan besejrer vi den?
Vi kan kun stoppe golemer ved at ødelægge deres kerne!
Deres kerne?
Og hvor finder jeg den?
Hallo! Hvor er kernen?
Vent lidt!
Er det dens kerne? Nej, det er bare en fisk.
Der er for meget skrammel.
Hej! Distraher den, og køb mig noget tid!
Jeg kan ikke se kernen endnu!
Hvad?
Jeg håber ikke, den idiot finder på ting for at få mig ned med nakken.
Sneen!
Den stoppede.
Er du snart færdig?
Hvor længe skal jeg blive ved?
Det er godt, Izutsumi. Godt gået!
Godt. Perfekt!
Du har bare ikke at lave sjov!
Nej, din idiot. Se, hvor min pil landede.
Og jeg kan bruge projektiler,
men jeg kan ikke gøre meget skade med dem.
Så regn ikke med mig i en kamp!
Jeg lader dig klare resten!
Nå, pyt.
Nu hvor jeg ved, hvordan man dræber den…
Jeg er vist den eneste her, der er nyttig.
Resten af jer er bare…
Er alle okay?
Det bliver snart varmt.
Den magiske cirkel kan blive ret varm, så bliv ikke brændt.
Tag jeres våde tøj af, og tør det.
Også dig.
Jeg dækker dig til.
Laios, kan du skifte selv?
Giv ham en hånd.
Du behøver ikke dække for mig.
Men du kan ikke bare…
Ingen blive ophidsede af at se et dyr nøgent.
Hvad er meningen?
Du skulle bare ikke blive forkølet.
Lad mig i det mindste tælle hendes brystvorter eller se haleroden!
Det begynder at blive varmt.
Lad os tilberede noget varmt.
Vi må tø den her op.
Måske kan jeg smelte den over cirklen.
For tæt på.
Men det er rart.
Det føles som en sauna.
Det er længe siden, vi har været i bad.
Lad os svede det ud!
Kan den tages af?
Hvorfor har jeg bind for øjnene?
Jeg renser fisken og bruger hovedet og benene til en suppe.
Vi ender måske med at lugte af fisk.
Skær svampene og marerne i tynde skiver.
Kog formskifterens kød hurtigt, så fjern eventuelt skummet.
Pisk harpyægget,
og bland det i suppen med de andre ingredienser.
Hæld det hele i kopper,
sæt dem i en gryde med isgolem-fragmenterne,
og varm det op.
Se. Jeg lavede det af hendes fældede hår.
Keder du dig meget?
Til sidst garneres det med alruneblade.
Og det er færdigt…
Hov!
Du kan ikke bare spise alene.
Vent, til alle er ved bordet.
Hvorfor ikke?
Jeg besejrede fjenden helt alene!
Jeg fortjener at spise først!
Man spiser først, når alle er til stede.
Chilchuck, Laios gik udenfor. Kan du hente ham?
Forstået.
Det føles godt.
Mener han det?
ISGOLEM SALTET ÆGGECREME
OG KOGT FISK FRA ISGOLEMEN
Okay, nu hvor vi alle er her,
så lad os spise!
-Lad os spise. -Lad os spise.
Det er budding.
Undskyld, Marcille.
Mums!
Sikke et spild af tid.
Hør, Izutsumi.
Hvad er der?
Den her er til dig.
Jeg lappede en ødelagt taske.
Du kan bruge den.
Hør her.
Undskyld, jeg kaldte dig et dyr.
Jeg har en skarp tunge.
At rejse sammen med en flok fremmede
kan føles kvælende og irriterende i starten.
Men der er fordele, når du har vænnet dig til det.
Du kan få andre til at ordne ting, du ikke kan.
-Det var lækkert. -Det var lækkert.
Ja.
Er I snart færdige?
Bare lidt endnu.
Sådan her og sådan…
Sådan!
Det er Namaris tøj, men klæder det hende ikke perfekt?
Det er svært at bevæge sig i.
Det tog tid at justere den.
Jeg blev helt kold igen.
Undskyld, okay?
Lad os komme af sted.
Vent.
Det er alrune-slikkepinde.
Jeg tænkte, de ville være god rejsemad.
Hallo.
Tag den.
Det er din.
Jeg vil ikke have den.
Hvorfor ikke?
Den smager virkelig godt.
Jeg sagde, jeg ikke vil have den.
Nej, tag i det mindste en bid.
-Prøv den! -Jeg sagde nej!
Hvor ondt!
Hvorfor skulle hun ty til vold i denne situation?
Bare lad hende være. Hun spiser, når hun er sulten.
Hvorfor vil du ikke have den?
Fordi det er et monster.
Det siger alle, men hvordan er det anderledes end at spise dyr?
Hvis man spiser monstre, får man sære sygdomme og bliver til et!
Derfor spiser jeg det ikke!
Hvis du blev til et monster ved at spise dem, var det enkelt.
Det er idéen om at blive uren.
Det er ikke ligefrem logisk,
men jeg tror, at de fleste, inklusive mig selv, undgår dem af den grund.
Det føles, som om man optager noget dårligt.
Og med nye sygdomme fra væsner tæt på mennesker,
bør en smule uvilje ikke affejes så let.
Det er virkelig godt!
Men hvad gjorde du førhen, når du fik mad, du ikke kunne lide?
Førhen?
Åh!
Tade, du må få det her.
Tak, Izu… Jeg mener Asebi!
Det skete aldrig.
Jeg tror ikke på dig.
Kom så, I to!
Snestormen lader ikke til at aftage.
Måske skulle vi bare slå lejr her for i dag.
Jeg er også sulten.
Senshi ser også træt ud.
Lad os selv lave noget.
Hvilke ingredienser har vi tilbage?
Marer, alruner,
æg, svampe og…
Hvad er det?
Er der fisk?
Nej, ikke mere fisk.
Ris så.
Vi mangler også ris.
Har du ikke noget bedre end det her?
Det er alt, vi har.
Løgner! Du skjuler ting!
Du har ikke råd til at være kræsen i labyrinten.
Du må vænne dig til det.
Nej!
Jeg spiser kun, hvad jeg vil!
Hør her, Izutsumi.
At spise monstre gør dig ikke til et.
Er nogen blevet til får eller gris efter at have spist dem?
Hvis en blind spiser et øje, betyder det så, at de ser igen?
Får spiser kun græs, men bliver de til planter?
Mad og næring er mere komplekse end det.
Derfor arbejder folk hårdt på at eksperimentere.
Hold kæft!
Hvad kalder du så det?
Det der?
Et får, der vokser i træ.
Det er en Barometz.
Hvorfor skulle den dukke op nu?
Hør her, Izutsumi.
Det er en plante, der altid…
Hold kæft! Jeg er træt af din snak!
Så er det nok.
Jeg henter det får.
Hvad er en Barometz?
Er det et slags monster?
Det er et monster, men det er harmløst.
Selvom
de tiltrækker kødædere.
Vær forsigtig, Izutsumi.
Hvem tror han, han taler til?
Det er ikke sikkert her.
-Lad os få fat i den hurtigt og… -De er her.
Hvad?
Pokkers. Kæmpeulve!
Min stav!
Vent!
Hvor skal du hen?
Jeg hader hunde.
De lugter, larmer og er vedholdende.
Er det grund nok til bare at gå væk alene?
Jeg lod jer tage jer af dem.
I sagde, at venner skal hjælpe hinanden.
Det var ikke det, vi mente.
Hvad mente I så?
I deltog ikke i kampen mod golemmen.
Det er sandt, vi overlod det til dig,
men ikke af personlige præferencer.
Lad os vende om.
Nej.
Jeg kan lugte ild i vinden.
Hvis jeg følger den, kan jeg finde tilbage.
Vent!
Færten er stærkere til højre,
men stien ser ujævn ud, så jeg går denne vej.
Hvor skal du hen? Er det den rigtige vej?
Jeg vælger den vej, jeg vil.
Du bør gøre det samme.
Hvorfor gør du ikke, som du vil?
Du hader at spise monstre,
men du gør det alligevel.
Det giver ingen mening.
Tja…
Ulvene er vist kommet efter os.
Skal vi bekæmpe dem her?
Jeg kan bruge eksplosionsbesværgelser,
men jeg har ikke min stav med.
Og det er farligt at kaste dem på så lidt plads.
Måske kan jeg lamme dem med et skarpt lys.
Jeg ryster dem af mig.
Hvad?
Av!
Av.
Hej, Asebi!
Du fik Tade til at rydde sneen fra træningshallens tag.
Det gjorde jeg ikke.
Lyv ikke for mig!
Hun faldt ned fra taget imens.
I modsætning til dig er hun klodset,
så pres hende ikke med opgaver, du ikke kan lide!
Du burde være mere taknemmelig for, at vi tog os af dig.
Hej, Tade.
Hvorfor gjorde du noget, jeg aldrig bad dig om?
Du er virkelig dum.
Men Tade…
Hvad sagde hun den dag?
Glem det.
Jeg begik en fejl.
Eksplosionen ændrede vindretningen,
og jeg bemærkede det ikke.
Luk øjnene.
Luk dem!
For tæt på!
Izutsumi!
Er du i live?
Av!
Du har brækket armen.
Kan du gå?
Lad os slutte os til de andre.
Hør her.
Du spurgte, hvorfor jeg spiser monstre,
og jeg har tænkt over det.
Jeg har mine mål og formål.
Jeg vil hjælpe min ven
og lære mere om magi.
Så jeg presser mig mod de mål.
Undervejs møder jeg ting, jeg ikke kan lide.
Ting, der er irriterende, ting, der trætter mig,
og jeg skal spise ting, jeg helst ikke vil.
Hver for sig betyder intet af det noget.
Men hvis jeg undgår alt, jeg ikke kan lide,
kommer jeg længere og længere væk fra min vej.
Ligesom det, der sker med os nu.
Hvorfor tog du med os, Izutsumi?
Fordi du sagde, at hvis vi mødte den gale troldmand,
er der måske en chance for at bryde min forbandelse.
Denne vej!
Præcis.
Derfor skal du være klar til at tage et par genveje.
Izutsumi! Marcille!
Er I okay?
Hvad med jer?
Vi var i knibe,
men Laios skræmte dem væk, så vi er i sikkerhed.
De fleste ulve fulgte alligevel efter Marcille.
Er du kommet til skade?
Hun har vist brækket armen.
Jeg bruger helbredelsesmagi,
mens jeg sætter den på plads, så hjælp mig.
Du gjorde det godt.
Helbredelsesmagien gør mere ondt.
Jeg håbede på at få fat i en Barometz,
men ulvene stak af med den modne.
Der var kun den umodne frugt tilbage.
Lad os prøve at tilberede den.
Der er et får inde i frugten.
Det kan jeg ikke spise!
Den er etisk set ikke den samme som de andre. Den kan jeg ikke spise!
Føj.
Skær Barometz-ribbenene i passende størrelser,
krydr dem og tilbered dem.
Når begge sider er brunet fint,
tilføjes vin, dæk dem til med et låg, og lad dem dampe.
Hæld frugtskallen i varmt vand, fjern skrællen
og hak den så i stykker.
Tilsæt hvidløg og kog sammen.
Hæld den færdige sauce over kødet,
og det er færdigt.
BAROMETZBALUT (ELLER BAROMETZKOTELETTER)
Her, kattepige.
Det er din.
Der er underlige ting i den.
Det er barometz-skrællen og skuddene.
Du skulle have grillet kødet alene.
En barometz ligner måske et får,
men de smager af krabbe!
Og hvad så?
Det er lækkert.
Jeg vidste ikke, der fandtes så fantastisk mad.
Nu jeg tænker over det…
Tade, hvorfor gjorde du noget, jeg aldrig bad dig om?
Du er virkelig dum.
Tade vil bare
hjælpe alle.
Av!
Det her sted er ret fedt.
Vi får tre måltider, varmt sengetøj og bad.
Jeg vil ikke smides ud.
Jeg vil gøre alt for at vise dem, at jeg kan bruges!
Asebi.
Lad dig ikke gå på afveje, bare fordi noget er lidt irriterende.
Og fru Maizuru belønner mig nogle gange med snacks.
Det er det, du er ude efter, ikke?
Måske har hun ret.
Nogle gange ender man med noget lækkert.
Godt for dig, Izutsumi!
-Godt gået! Dygtig pige! -Dygtig pige.
Stop så… I…
Hvad regner I mig for?
Jeg spiser kun, når jeg ikke har noget valg.
Jeg spiser ikke grøntsager eller monstre, der smager dårligt, okay?
Men du ved ikke, om de smager dårligt, før du prøver dem.
Forresten, Marcille, jeg bemærkede, at du næsten ikke spiser.
Tror du, du kan slippe afsted med ikke at spise
efter at have belært mig sådan?
Marcille fortrød inderligt, at hun blokerede sin egen udvej.
Labyrintmad.
Åh, labyrintmad.
Tekster af: Tine Gietema-Jensen