DELICIOUS IN DUNGEON
Jag känner inte igen den här vägen.
Det är den här vägen.
Är du säker?
Öka farten! Skynda på!
Vi verkar sitta fast.
Knuffas inte.
-Hallå! -Se upp…
Det var här vi slogs mot Den röda draken!
Kom ni ända hit på er senaste expedition?
Ja.
Man trodde länge att det här var den djupaste punkten.
Men nyligen hittades en dörr i närheten som går ännu djupare.
Den är graverad med ett mönster och tros öppnas med magi.
Vi skulle teckna av mönstret till öns herre, men…
Ni stötte på Den röda draken och tvingades retirera.
Okej, vi provar lyckan.
Jag tror vi var där borta förra gången.
Jag hittade våra grejer!
De har länsats.
Nej!
Ja!
Jag hittade min sovsäck!
Toppen. Mina underkläder är också kvar!
Prioriterar ni sånt före era värdesaker?
All vår mat är borta,
men allt annat verkar orört.
Det var nog monster som gjorde det här.
Jag är så glad.
Nu kan jag sova varmt i natt…
Det var inte bra.
Vi hittar en viloplats.
Jag vill organisera grejerna.
Snön kanske sinkar Städarna.
De har gett sig på min tvål.
Hördu.
Visa mig vad du har gömt undan.
Här, Marcille.
Aj!
Snacka om orutinerad djurmänniska.
Inte undra på att de satte på dig halsbandet.
Du är en halvfoting, eller hur?
Jag har aldrig sett din sort i öst.
Det var först här jag hörde talas om er.
Det där konstiga namnet på er ras.
Ni kallas tydligen så för att många av er fått en fot avhuggen för stöld.
Kom igen, ni två, lägg av.
Marcille!
Kom hit!
Det är en fisk!
Kan man öppna bara den här delen av isen?
Kanske med en magisk cirkel…
Just det. Vill du försöka, Laios?
Jag ska visa hur man ritar en magisk cirkel.
Hur har din manasjuka varit på sistone?
Jag blir inte lika yr längre.
Men hallucinationerna blir starkare.
Det är fisk jag brukade fånga på fjärde nivån.
Vattnet från de övre nivåerna har runnit ner hit och frusit.
Allt möjligt verkar hamna i strömmen.
Nu är cirkeln redo.
Hur mår du?
Lite trött.
Då aktiverar jag den.
Föreställ dig att du häller vatten i symbolerna du har ristat.
Vad i hela friden?
Marken, den…
Ett monster?
En isgolem?
Jag förstår.
Hallå! Ovanför er!
Se upp!
Laios!
Hur tar vi ner den här saken?
Enda sättet att stoppa en golem är att krossa deras kärna!
Kärna?
Var hittar jag den…
Hallå! Var är kärnan?
Vänta lite!
Är det där kärnan? Nej, det är bara en fisk.
Det är för mycket skräp i den.
Hördu! Distrahera den och köp mig lite tid!
Jag ser inte kärnan än!
Va?
Bäst att den idioten inte hittar på saker för att sänka mig.
Snön!
Den stannade upp.
Är du klar nån gång?
Hur länge måste jag hålla på?
Det är bra, Izutsumi! Bra jobbat!
Bra! Perfekt!
Bäst att du inte larvar dig!
Nej, idiot. Kolla var min pil landade!
Och jag kan använda projektiler,
men jag kan inte göra mycket skada med dem!
Så räkna inte med mig i en strid!
Du får ta hand om resten!
Nåväl.
Nu när jag vet hur man tar ner den…
Jag verkar vara den enda här som är till nån nytta.
Resten av er är bara…
Är alla okej?
Det blir snart varmt.
Den magiska cirkeln kan bli varm, så se upp för brännsår.
Ta av era våta kläder och torka dem.
Du med.
Jag skyler dig.
Laios, kan du byta om själv?
Hjälp honom, någon.
Du behöver inte skyla mig.
Men du kan inte bara…
Ingen blir upphetsad av att se ett djur klä av sig…
Vad gör du?
Jag ville inte att du skulle bli kall.
Får jag åtminstone räkna hennes bröstvårtor eller se svansroten!
Det börjar bli varmt.
Vi tillagar lite varm mat.
Vi måste tina upp den här.
Jag kanske kan smälta den över den magiska cirkeln.
För nära.
Men det här känns bra.
Det är som en bastu.
Det var länge sen vi tog ett bad.
Nu svettas vi!
Går den att ta av?
Varför har jag ögonbindel?
Jag rensar fisken och använder huvudet och benen för att göra buljong.
Vi kanske börjar lukta fisk.
Skiva svampen och Mardrömmarna tunt.
Koka Skepnadsskiftar-köttet snabbt och ta bort skummet.
Vispa Harpya-ägget
och blanda det med buljongen och andra ingredienser.
Häll allt i koppar,
ställ dem i en gryta med isgolem-bitarna,
och värm upp det.
Titta. Jag gjorde den här av hennes päls.
Hur uttråkad är du?
Slutligen, garnera med alrunablad.
Och det är klart…
Hallå!
Du kan inte börja äta själv.
Vänta tills alla sitter vid bordet.
Varför inte?
Jag besegrade fienden helt själv!
Jag förtjänar att äta först!
Måltiderna börjar först när alla är närvarande.
Chilchuck, Laios gick ut. Kan du hämta honom?
Okej.
Det här känns bra.
Menar han allvar?
ISGOLEM-ÄGGKRÄM
OCH FISK FRÅN ISGOLEMEN
Okej, nu när vi alla är här
börjar vi äta!
-Ja. -Ja.
Det är pudding.
Förlåt, Marcille.
Mums!
Vilket slöseri med tid.
Du, Izutsumi.
Vad är det?
Den här är till dig.
Jag lappade ihop en trasig väska.
Du kan använda den.
Och du…
Jag är ledsen att jag kallade dig odjur.
Jag har en vass tunga.
Att resa tillsammans med främlingar
kan kännas kvävande och irriterande i början.
Men vänjer man sig bara, finns det fördelar.
Andra kan göra saker som man själv inte kan.
-Det var jättegott. -Det var jättegott.
Ja.
Är du klar än?
Bara lite till.
Så här, och så…
Så där ja!
Tada!
Det här är Namaris kläder, men de passar henne perfekt.
De är svåra att röra sig i.
Det tog lite tid att justera dem.
Jag blev alldeles kall igen.
Förlåt, okej?
Då går vi.
Vänta.
Det här är sötade alrunor.
Jag tänkte att de skulle bli bra resemat.
Hördu.
Ta den.
Den är din.
Nej, tack.
Varför inte?
De är jättegoda.
Jag vill inte ha, sa jag.
Nej, ta en tugga åtminstone.
-Smaka. -Nej, sa jag!
Så elakt!
Varför var hon tvungen att spilla blod över det där?
Låt henne vara. Hon äter när hon är hungrig.
Varför vill du inte ha den?
För att den är ett monster.
Alla säger det, men hur skiljer det sig från att äta djur?
Om man äter monster får man konstiga sjukdomar och förvandlas till ett!
Så jag äter dem inte!
Om man blev ett monster av att äta dem skulle det vara en enkel historia.
Det är tanken på att bli oren.
Det är inte direkt logiskt,
men de flesta, inklusive jag, undviker dem nog av den anledningen.
Det känns som man absorberar nåt dåligt på nåt sätt.
Och med nya sjukdomar som dyker upp från varelser nära människor,
tycker jag inte man ska avfärda lite motvilja så lättvindigt.
Det här är jättegott.
Men vad gjorde du tidigare när du fick mat du inte gillade?
Tidigare?
Usch.
Tade, du kan få den här.
Tack, Izu… Jag menar, Asebi!
Det hände aldrig.
Du ljuger.
Kom igen, ni två!
Snöstormen verkar inte lätta.
Vi kanske borde slå läger här i dag.
Jag är hungrig också.
Senshi ser sliten ut.
Vi fixar nåt själva.
Vilka ingredienser har vi kvar?
Mardrömmar, alrunor,
ägg, svamp och…
Vad är det här?
Fisk?
Nej, ingen mer fisk.
Ris, då.
Vi börjar få slut på ris också.
Har ni inget bättre än det här?
Det här är allt vi har.
Lögnare! Ni gömmer saker!
Du kan inte vara kräsen i fängelsehålan.
Du borde vänja dig snarast.
Nej!
Jag äter bara det jag vill äta!
Hör på, Izutsumi.
Att äta monster gör dig inte till ett.
Har nån ätit ett får eller en gris och sen blivit till en?
Om en blind person äter ett öga, kan de då se igen?
Får äter bara gräs, men förvandlas de till växter?
Mat och näring är mer komplext än så.
Det är därför folk experimenterar…
Håll tyst!
Vad är det där då?
Det där?
Ett får som växer i ett träd.
Det är en Barometz.
Varför måste den dyka upp nu?
Lyssna, Izutsumi.
Det är en växt som alltid…
Håll tyst! Jag är trött på ditt snack!
Nu räcker det.
Jag ska ta fåret.
Vad är en Barometz?
Är det ett monster?
Det är ett monster, men det är harmlöst.
Men
de brukar locka till sig köttätare.
Var försiktig, Izutsumi.
Vem tror han att jag är?
Det är inte säkert här.
-Vi skördar det snabbt och… -De är här.
Va?
Jäklar. Jättevargar!
Min stav!
Vänta!
Vart ska du?
Jag hatar hundar.
De stinker, är högljudda och envisa.
Är det anledning nog att gå iväg på egen hand?
Jag lät er ta hand om dem.
Ni sa att vänner ska ställa upp för varandra.
Det var inte så vi menade.
Vad menade ni då?
Du deltog inte i striden med golemen där borta.
Det är sant att vi lämnade det till dig,
men inte av personliga preferenser.
Vi vänder om.
Nej.
Jag känner lukten av eld i vinden.
Om jag följer den kan jag hitta tillbaka.
Vänta!
Lukten är starkare åt höger,
men vägen ser besvärlig ut, så jag går hitåt.
Vart ska du? Är det här rätt väg?
Jag tar den väg jag vill.
Du borde göra detsamma.
Varför gör du inte mer som du vill?
Du hatar att äta monster,
men ändå gör du det.
Det går inte ihop.
Tja…
Vargarna verkar ha följt efter oss.
Ska vi slåss mot dem här?
Jag kan använda explosiva trollformler,
men jag har inte min stav med mig.
Och de är riskabla i ett så litet utrymme.
Jag kanske kan skrämma dem med ett starkt ljus.
Jag springer och skakar av dem.
Va?
Aj!
Aj.
Asebi!
Du fick Tade att röja bort snön från taket på träningslokalen.
Nej.
Ljug inte för mig!
Hon föll från taket när hon gjorde det.
Till skillnad från dig är hon klumpig,
så tvinga inte på henne saker du ogillar!
Du borde visa tacksamhet för att vi tog in dig.
Du, Tade.
Varför gjorde du nåt jag aldrig bad dig om?
Du är verkligen dum.
Men jag…
Vad sa hon egentligen den där gången?
Glöm det.
Jag gjorde en tabbe.
Explosionen ändrade vindriktningen,
och jag märkte det inte.
Stäng ögonen.
Stäng dem!
Så nära…
Izutsumi!
Lever du?
Aj!
Din arm är bruten.
Kan du gå?
Vi går till de andra.
Du.
Du frågade varför jag äter monster,
och jag har tänkt på det.
Jag har mina mål jag vill uppnå.
Jag vill hjälpa min vän
och lära mig mer om magi.
Så jag kämpar mot de målen.
På vägen stöter jag på saker jag ogillar.
Saker som är besvärliga, som gör mig trött,
och att måsta äta saker jag helst inte vill äta.
Var för sig är inget av det en stor grej.
Men om jag undviker allt jag ogillar,
hamnar jag längre och längre bort från min väg.
Precis som hur det blir för oss nu.
Varför valde du att följa med oss, Izutsumi?
För du sa att om vi träffar den galna magikern
kanske det finns en chans att bryta min förbannelse.
Den här vägen!
Precis.
Därför måste du vara redo att ta några genvägar.
Izutsumi! Marcille!
Är ni okej?
Ni då?
Vi var lite i knipa,
men Laios lyckades skrämma bort dem, så vi är okej nu.
De flesta vargarna följde ändå efter Marcille.
Är ni skadade?
Hon verkar ha brutit armen.
Jag använder återhämtningsmagi
medan jag fixar armen, så hjälp mig.
Du var jätteduktig.
Återhämtningsmagin gjorde ondare.
Jag hoppades kunna skörda en Barometz,
men vargarna stack med den mogna.
Allt som fanns kvar var den här omogna frukten.
Vi försöker tillaga den.
Det är ett får inuti frukten.
Jag kan inte äta det!
Det är inte samma sak som de andra, etiskt sett!
Usch.
Skär Barometz-revbenen i lämpliga storlekar,
krydda dem och tillaga dem.
När båda sidor är fint brynta
häll i lite vin, täck med ett lock och låt dem ångkokas.
Doppa fruktskalet i varmt vatten, ta bort det yttersta höljet
och hacka det i bitar.
Tillsätt vitlök och låt puttra.
Häll den färdiga såsen över köttet,
och det är klart.
BAROMETZ-BALUT (ELLER BAROMETZKOTLETTER)
Här, kattflickan.
Den här är din.
Det är konstiga saker i den.
Det är Barometzskal och skotten.
Du borde bara ha grillat köttet.
Barometz kanske ser ut som får,
men de smakar krabba!
Än sen?
Det var jättegott.
Jag visste inte att det fanns så fantastisk mat.
Nu minns jag…
Tade, varför gjorde du nåt jag aldrig bad dig om?
Du är verkligen dum.
Men jag vill bara
vara hjälpsam mot folk.
Aj!
Jag menar, det här stället är toppen.
Vi får tre måltider, en varm säng och bad.
Jag kan inte riskera att bli utslängd.
Jag gör sysslor och annat för att vara till nytta!
Asebi,
tappa inte riktningen bara för att något är lite jobbigt.
Och lady Maizuru belönar mig ibland med snacks.
Det är väl det du egentligen vill ha?
Hon kanske hade rätt.
Ibland får man ut något gott av det.
Bra jobbat, Izutsumi!
-Bra jobbat! Duktig flicka! -Duktig flicka.
Lägg av… Era…
Vem tar ni mig för?
Jag äter bara när jag inte har nåt val!
Jag äter inga grönsaker eller monster som smakar illa, okej?
Men du vet inte om de smakar illa förrän du provar dem.
Förresten, Marcille, jag märkte att du knappt äter.
Tror du att du kan komma undan med att inte äta
efter att ha läxat upp mig?
Marcille ångrade djupt att hon blockerat sin egen flyktväg.
Fängelsehålemat.
Åh, fängelsehålemat.
Undertexter: Emma Lindahl