ПІДЗЕМЕЛЛЯ СМАКОТИ
Я не впізнаю цей шлях.
Це правильний шлях.
Ти впевнений?
Іди швидше! Ворушися!
Гадаю, ми застрягли.
Не штовхай!
-Агов! -Обережно…
Це те відкрите місце, де ми билися з Червоним Драконом!
У минулій подорожі ви дійшли аж сюди?
Так.
Довгий час уважали, що це найглибша точка підземелля.
Та нещодавно поруч знайшли двері, які, здається, ведуть ще нижче.
На них дещо викарбуване, і вважають, що вони відчиняються магією.
Ми прийшли замалювати викарбуване для Господаря Острова, але…
Ви зіткнулися з Червоним Драконом і були вимушені відступити.
Гаразд, спробуймо наше щастя.
Думаю, минулого разу ми були он там.
Я знайшов наше спорядження!
Його розграбували.
Ні!
Так!
Я знайшла свій спальний мішок!
Чудово. Моє спіднє теж досі тут.
То саме це для вас головне серед усього іншого?
Зникла вся наша їжа,
але все інше, здається, залишилося.
Гадаю, причина криється в монстрах.
Я така рада.
Тепер уночі я спатиму в теплі…
Кепсько.
Знайдімо місце для короткого відпочинку.
Я теж хочу скласти спорядження.
Може, сніг сповільнює Прибиральників.
Вони дісталися до мого мила.
Агов, цього не буде.
Покажи мені, що ти щойно сховала.
Ось, Марсіль.
Ой.
Ото вже невиховані звіролюди.
Не дивно, що на тебе вчепили нашийник.
Таких як ти називають напівросликами, так?
Я ніколи таких не бачила на сході.
Довелося приїхати сюди, щоб про вас дізнатися.
У вашої раси дивна назва.
Чула, це тому, що багатьом із вас відрубали ноги за крадіжки.
Облиште, ви двоє, годі.
Марсіль!
Іди сюди!
Це риба!
Можна якось вирізати лише цей шматок?
Може, завдяки магічному колу…
Точно. Хочеш спробувати, Лайосе?
Я покажу тобі, як намалювати магічне коло.
Як останнім часом слабкість від мани?
Більше так не паморочиться в голові.
Однак галюцинації стають дедалі сильнішими.
Це риба, яку я зловив на четвертому рівні.
Вода з верхніх рівнів стекла сюди й замерзла.
Здається, у воді є чимало всілякого.
А тепер коло готове.
Як почуваєшся?
Дещо виснаженим.
Тоді я його активую.
Уявляй, наче виливаєш воду в символи, які позначив.
Що це таке?
Земля…
Монстр?
Це Льодяний Голем?
Зрозуміло.
Агов! Угорі!
Стережіться!
Лайосе!
То як нам його перемогти?
Єдиний спосіб перемогти Голема — знищити його ядро!
Його ядро?
І де мені його шукати?
Агов! Де ядро?
Одну мить!
Це його ядро? Ні, це просто рибина.
Там забагато сміття, щоб його побачити.
Агов! Відволікай його й виграй мені трохи часу!
Ядро поки не розгледіти!
Га?
Радше б він не вигадував усіляке, щоб позбутися мене.
Сніг!
Він зупинився.
Агов, ти ще не закінчив?
Скільки ще мені цим займатися?
Уже все, Ізуцумі. Молодець!
Добре. Ідеально!
Краще не жартуй!
Ні, дурепо. Подивися, куди влучила стріла.
А ще я можу кидатися,
але цим я не завдам багато шкоди.
Тому на мене в битві не покладайся!
Решту я залишаю на тебе!
Ну гаразд.
Тепер я знаю, як його здолати…
Здається, я тут єдина, хто справді приносить користь.
Ви всі решта просто…
Усі в порядку?
Скоро стане тепло.
Магічне коло може дуже нагрітися, тож не заробіть опіки.
Зніміть мокрий одяг і висушіть його.
Ти теж.
Я тебе прикрию.
Лайосе, можеш переодягнутися сам?
Допоможіть йому хтось.
Не треба мене прикривати.
Але ти не можеш просто…
Нікому ж не буде цікаво побачити оголену тварину.
У чому справа?
Я просто не хочу, щоб ти змерзла.
Хоча б дозвольте порахувати її соски чи подивитися на основу хвоста!
Теплішає.
Приготуймо щось гаряче.
Ми маємо її розморозити.
Може, зможу розплавити над магічним колом.
Надто близько.
Однак приємно.
Наче в сауні.
Ми вже сто років не милися.
Пропітніймо!
Він знімається?
Чому в мене зав'язані очі?
Я почищу рибу, а потім використаю голову й кістки, щоб зварити бульйон.
Можливо, ми пахнутимемо рибою.
Тонко наріжте гриби й Жахіття.
Швидко прокип'ятіть м'ясо Допельгангера, щоб зашумувати.
Збийте яйце Гарпії,
а потім вмішайте його в бульйон разом із іншими інгредієнтами.
Розлийте це все по чашкам,
поставте їх у казан зі шматками Льодяного Голема
й нагрійте.
Дивися. Я його зробила з її скинутої шерсті.
Тобі аж так нудно?
Наприкінці прикрасьте листям Мандрагори.
І готово…
Агов!
Не можна починати їсти самій.
Почекай, поки всі не сядуть за стіл.
Чому ні?
Я сама перемогла ворога!
Я заслужила їсти першою!
Обід починається, коли всі на місцях.
Чілчаку, Лайос вийшов назовні. Можеш його привести?
Іду.
Це так приємно.
Він це серйозно?
ПАХУЧИЙ ЯЄЧНИЙ КРЕМ ЛЬОДЯНОГО ГОЛЕМА
І ПРИГОТОВАНА РИБА З ЛЬОДЯНОГО ГОЛЕМА
Гаразд, ми всі тут,
їжмо!
-Смачного. -Смачного.
Це пудинг.
Вибач, Марсіль.
Смакота!
Марнування часу.
Агов, Ізуцумі.
У чому справа?
Це тобі.
Я полагодив порваний рюкзак.
Можеш користуватися.
Слухай.
Вибач, що назвав тебе звіром.
У мене гострий язик.
Подорожувати разом із купою незнайомців
може спершу бути тяжко й приносити роздратування.
Але щойно звикнеш, є й плюси.
Інші можуть робити те, на що ти не здатен.
-Було дуже смачно. -Було дуже смачно.
Так.
Агов, ви вже скінчили?
Ще трохи.
Ось так і так…
Ось і ми!
Та-да!
Це одяг Намарі, та чи не ідеально він їй підходить?
У ньому важко рухатися.
Підгонка обійняла трохи часу.
Я знову змерз.
Вибач, гаразд?
Добре, в дорогу.
Стривай.
Це карамелізовані Мандрагори.
Я зрозумів, що з них вийде гарна дорожня їжа.
Агов.
Візьми.
Вона твоя.
Я не хочу.
Чому?
Вона дуже смачна.
Я сказала, що не хочу.
Ні, хоч укуси.
-Скуштуй! -Я сказала ні!
Як жорстоко!
Навіщо вона пролила кров у такій ситуації?
Просто облиш її. Вона з'їсть, коли зголодніє.
Чому ти її не хочеш?
Бо це монстр.
Усі так кажуть, але чим це відрізняється від поїдання інших тварин?
Якщо їсти монстрів, підхопиш дивну заразу й перетворишся на одного з них!
Тому я її не їстиму!
Якби поїдання монстрів на них перетворювало, це була б проста історія.
Річ у думці про те, щоб стати нечистим.
Це не зовсім логічно,
але, думаю, більшість, включаючи мене, уникає їх із цієї причини.
Здається, наче поглинаєш щось певним чином погане.
А враховуючи нові хвороби, що приходять від тварин, близьких людині,
не думаю, що варто так недбало відкидати легку огиду.
Дуже смачно!
А що ти робила раніше, коли тобі давали їжу, яка не подобається?
Раніше?
Гмм!
Таде, бери.
Дякую, Ізу… Тобто Асебі!
Такого ще не було.
Я тобі не вірю.
Ви двоє, ходімо!
Здається, завірюха не вщухає.
Може, варто тут сьогодні розбити табір.
Я теж голодний.
Сенші також виглядає втомленим.
Приготуймо щось самі.
Які інгредієнти в нас залишилися?
Жахіття, Мандрагори,
яйця, гриби й…
Що це?
Є риба?
Ні, риби більше немає.
Тоді рис.
Рису в нас теж обмаль.
У вас немає нічого кращого?
Це все, що в нас є.
Брехун! Ти щось ховаєш!
У підземеллі не можна бути перебірливою в їжі.
Ти маєш швидко до цього звикнути.
Ні!
Я їм лише те, що хочу!
Слухай, Ізуцумі.
Поїдання монстрів не робить тебе однією із них.
Хтось перетворився на вівцю чи свиню, з'ївши їх?
Якщо сліпий з'їсть око, він знову стане бачити?
Вівці їдять лише траву, та чи перетворюються на рослини?
Їжа й харчування складніші.
Тому люди тяжко працюють, щоб експериментувати.
Замовкни!
Тоді як ти їх називаєш?
Їх?
Вівця росте як дерево.
Це Баранець.
Чому він з'явився саме зараз?
Слухай, Ізуцумі.
Ця рослина завжди…
Замовкни! Годі з мене твоїх балачок!
Це все.
Я дістану ту вівцю.
Що таке Баранець?
Це якийсь монстр?
Так, це монстр, але від нього жодної шкоди.
Однак
він часто приваблює м'ясоїдних.
Обережно, Ізуцумі.
Він думає, з ким говорить?
Тут небезпечно залишатися.
-Швидко його заберімо й… -Вони тут.
Га?
Прокляття. Вовки Жахливі!
Мій посох!
Стривай!
Що ти робиш?
Ненавиджу собак.
Вони тхнуть, шумлять і надокучають.
Це достатня причина, щоб просто піти самій?
Я залишила їх на вас.
Ви казали, що друзі мають компенсувати одне одного.
Це не зовсім те, що ми мали на увазі.
Тоді що ви мали на увазі?
Ти там не приєдналася до бою з Големом.
Правда, ми залишили це на тебе,
але не через особисті вподобання.
Агов, повернімося назад.
Ні.
Я відчуваю легкий запах вогню в повітрі.
Якщо піду на нього, знайду дорогу назад.
Стривай!
Запах сильніший справа,
але шлях видається важким, тож я піду сюди.
Куди ти йдеш? Це правильний шлях?
Я піду тим шляхом, яким хочу.
Тобі слід робити так само.
Чому ти не робиш так, як тобі більше подобається?
Ти ненавидиш їсти монстрів,
та все одно це робиш.
У цьому немає логіки.
Ну…
Здається, вовки пішли за нами.
Битимемося з ними тут?
Я можу використати вибухові заклинання,
але в мене немає з собою посоху.
І це ризиковано в такому замкненому просторі.
Може, я зможу їх приголомшити яскравим світлом.
Я побіжу й зіб'ю їх зі сліду.
Що?
Ай!
Ауч.
Ай.
Агов, Асебі!
Ти змусила Таде прибирати сніг із даху зали для тренувань.
Це не так.
Не бреши мені!
Вона впала з даху, поки це робила.
На відміну від тебе вона незграбна,
тож не перекладай на неї те, що тобі не до душі!
Маєш бути вдячнішою за те, що ми тебе прийняли.
Агов, Таде.
Чому ти пішла робити те, що я тебе не просила?
Ти справді дурна.
Але Таде…
Що вона сказала того дня?
Забудь.
Я зісковзнула.
Вибух змінив напрямок вітру,
а я й не помітила.
Заплющ… очі.
Заплющ очі.
Заплющ!
Надто близько!
Ізуцумі!
Ти жива?
Ай!
У тебе зламана рука.
Можеш іти?
Повернімося до інших.
Слухай.
Ти спитала мене, чому я їм монстрів,
і я про це подумала.
У мене є своя мета й цілі.
Я хочу допомогти подрузі
й дізнатися більше про магію.
Тож я йду до цих цілей.
А на шляху трапляється те, що мені не подобається.
Те, що мене дратує, те, що мене виснажує,
і те, що я радше б не їла.
Поодинці це все не біда.
Але якщо я уникатиму всього, що мені не подобається,
я все далі відходитиму від свого шляху.
Саме як трапилося з нами зараз.
Чому ти вирішила піти з нами, Ізуцумі?
Бо ти сказала, що якщо ми зустрінемо божевільного мага,
може бути шанс зняти з мене прокляття.
Сюди!
Саме так.
Саме тому ти маєш бути готова зробити кілька поступок.
Ізуцумі! Марсіль!
Ви в порядку?
Як ви?
У нас були деякі труднощі,
але Лайос зміг їх відлякнути, тож ми в порядку.
Усе одно більшість вовків пішла за Марсіль.
Вас поранено?
Здається, вона зламала руку.
Я використаю магію зцілення,
коли вправлятиму її, тож допоможи мені.
Ти чудово впоралася.
Від магії зцілення болить більше.
Я сподівався зібрати Баранця,
але вовки забрали собі зрілого.
Залишився лише незрілий.
Спробуймо його приготувати.
У фрукті вівця.
Я це не їстиму!
З етичної точки зору це не так, як було. Я це не їстиму!
Бе.
Наріжте реберця Баранця належним чином,
додайте спеції та приготуйте.
Коли обидві сторони добре просмажаться,
долийте трохи вина й потримайте на пару.
Облийте поверхню фрукта гарячою водою, позбавтеся шкірки,
а потім наріжте на шматки.
Додайте часник і тушкуйте разом.
Вилийте готовий соус на м'ясо
й готово.
БАЛУТ ІЗ БАРАНЦЯ (ЧИ РЕБЕРЦЯ БАРАНЦЯ)
Тримай, кішкодівчино.
Це тобі.
Тут усіляка дивина.
Це поверхня й пагони Баранця.
Треба було просто обсмажити м'ясо.
Може, Баранець виглядає, як проста вівця,
але на смак нагадує краба!
То й що?
Смакота.
Я й не знала, що існує така неймовірна їжа.
Якщо замислитися…
Таде, чому ти пішла робити те, що я тебе не просила?
Ти справді дурна.
Таде просто хоче
бути для всіх корисною.
Ай!
Я веду до того, що це місце просто чудове.
Нас годують тричі на день, у нас теплі ліжка й ванни.
Я не можу ризикувати тим, щоб мене вигнали.
Робитиму хатні справи й усе інше, щоб показати, що корисна.
Асебі,
не збийся зі свого шляху лише тому, що щось тобі трохи докучає.
І пані Майзуру іноді мене винагороджує закусками.
Вони тебе справді й цікавлять, так?
Може, вона має рацію.
Інколи зрештою справді виходить щось таке, що гріє душу.
Пощастило тобі, Ізуцумі!
-Молодець! Гарна дівчинка! -Гарна дівчинка.
Годі… Ви…
Ким ви мене вважаєте, га?
Я їстиму лише тоді, коли в мене не буде вибору.
Я не їстиму овочі чи монстрів, які несмачні, зрозуміло?
Але ти не знатимеш, чи вони несмачні, поки не скуштуєш.
До речі, Марсіль, я помітив, що ти ледве торкнулася їжі.
Ти справді думаєш, що зможеш не їсти
після того, як прочитала мені ту лекцію?
Марсіль гірко пожалкувала, що перекрила свої власні шляхи відступу.
Їжа підземелля.
О, їжа підземелля.
Переклад субтитрів: Сергій Гнатенко