DELICIOUS IN DUNGEON
Vi är tillbaka!
-Inget slår luften ovan jord. -Varsågod.
Är det morgon eller kväll?
Rör inte fönstret än!
Ni stör teleporteringsformeln!
Kabru.
I morgon ska jag rapportera till öns herre.
Jag vill att du bekräftar min historia.
Tänker du berätta allt för honom?
Det finns ingen anledning att berätta om Laios och hans sällskap.
Jag vill bara inte att Falin tar fler liv.
Okej.
Du borde vila ordentligt i dag.
Kolla, Kuro!
Ett stort skepp.
Jag undrar om det är fullt av rika människor!
Det här är illa.
Toshiro,
jag tycker vi borde ge oss av nu.
Vad är det för vitt skepp?
Det är de västerländska alvernas skepp.
Ser du den lilla fågeln?
De kallas för Kanariefåglarna.
De dyker upp när en fängelsehålas risknivå stiger över en viss punkt.
Deras uppdrag är att undersöka fängelsehålor och ta kontroll över dem.
Det ryktades att de satte press på öns herre,
men de verkar ta i med hårdhandskarna nu.
Är det ens tillåtet?
Den här marken tillhör långemän.
Kortlivade raser är som spädbarn för alver och dvärgar.
Och öns herre är inte skicklig på att förhandla.
Vi borde skynda oss.
Hallå!
Det är du, Shuro.
Namari.
Var är Falin?
Laios och de andra har inte gett upp än.
Jag förstår.
Åt de "du vet vad"?
Det gjorde de.
Vi är här för att träffa öns herre.
Det går inte nu.
Några viktiga personer dök upp. Han har varit där inne sen dess.
Det har gått timmar.
Vi kom för sent.
Vi går in.
Det kan vi inte.
Om alverna får kontroll över fängelsehålan är det över.
Min hemstad blomstrade också tack vare en fängelsehåla.
Men en dag strömmade monster ut,
alverna kom och många förlorade sina liv.
Varför var min familj tvungen att dö?
Min mamma jobbade så hårt för att uppfostra mig själv.
Hon förtjänade inte att dö så.
Jag vill inte se det hända igen.
Det existerande systemet, där bara vissa raser har makt,
är skadligt för alla inblandade.
Ursäkta oss.
Vi har kommit för att rapportera till öns herre.
Vad är det?
Som ni ser är vi mitt uppe i en diskussion.
Var snälla och gå.
Det gäller det nuvarande läget i fängelsehålan.
Snälla, lyssna.
Jag får inte låta mig avskräckas.
Håll det kort.
När vi utforskade fängelsehålan
stötte vi på en människa som förvandlats till ett monster.
-Va? -Va?
Fan också. En Chimaira.
Den går fortare än vi trodde.
Ser ni? Vad var det jag sa?
Vi hade inte råd att vänta på ett svar!
Beordra dem att komma iland nu!
Du har ingen rätt!
Lugna dig, gamle man.
Såna gränser blir oviktiga när liv står på spel.
Ni har ingen rätt att behandla mig som en gamling!
Tansu, varför låter vi dem inte få som de vill?
Va?
Jag är imponerad, min herre.
Du är flexibel och vis.
Sätt ditt sigill här.
Du får inte!
Det gjorde bara saken värre.
Om jag bara
hade haft förmågan att ta kontroll över fängelsehålan,
skulle problemen uteblivit.
Men det var bortom mig.
Så jag började leta efter sätt att hjälpa andra kompetenta äventyrare.
Men de flesta visade sig vara självcentrerade och obetydliga.
Precis när jag bestämde mig för att ta mig an fängelsehålan själv,
hörde jag rykten om syskonen Touden.
Han måste komma från en bra familj.
Han har bra instinkter, men han är för osjälvisk.
Hur som helst är han konstig.
Ju mer jag kollade upp honom, desto konstigare verkade han.
Han är inte särskilt stark, men han tog sig ändå till de lägre nivåerna.
Han gav pengar till folk som bara omgavs av dåliga rykten.
Hans mystiska bakgrund.
Hans märkliga följeslagare.
Men jag kände ändå på mig att den här mannen
kan spela en stor roll för öns öde.
Frågan är om det blir till det bättre eller sämre.
Jag såg fram emot att tala med honom och bilda mig en egen åsikt.
Och efter att ha gjort det, är jag nu övertygad.
Han bryr sig bara om monster.
Han är oförmögen att ta hänsyn till öns framtid.
Den borde inte överlämnas åt honom, men en sak är säker.
Just nu
är han närmast av alla långemän att nå fängelsehålans hjärta.
Det här kan vara hans enda chans.
Därför kan jag inte låta alverna blanda sig i.
Att ta itu med honom får vänta till senare.
Nu räcker det.
Gör som ni vill.
Min herre!
Ge order om att gå iland.
Snälla, vänta!
Fängelsehålans utformning, miljö och monstren där inne
genomgår drastiska förändringar.
Den är extremt instabil.
Vi är väl medvetna om det.
Det är naturligt när en fängelsehåla expanderar.
Vi måste stoppa det omedelbart.
Det liknar en människas tillväxtspurt,
en fas som kräver mycket näring.
Vad pratar du om?
För 15 år sen förstördes
min hemstad på grund av en fängelsehåla.
Det var en stad som hette Utaya.
För 15 år sen?
Det betyder…
Är du ungen som överlevde incidenten?
Jag hörde att vicebefälhavaren tog hand om dig.
Det stämmer.
Hon tog hand om mig i några år.
Jag förstår.
Hon måste ha omhuldat dig, men ändå blev du äventyrare.
Jag drömde om att ta värvning, men rastillhörighet stod i min väg.
Men jag ville göra vad jag kunde
för att förhindra tragedier som den i min stad.
Så beundransvärt.
Äter du tillräckligt?
Du borde besöka henne ibland.
Och?
Du nämnde näring.
Vad är det med det?
Fortsätt.
Tack vare era ansträngningar
kollapsade fängelsehålan i Utaya snabbt.
Men många soldater och medborgare förlorade sina liv.
Eftersom de döda förvandlades till monster
och åt människor levande.
Jag hörde att många soldater blev överfallna bakifrån.
Även om ni anfaller som en stor grupp, blir det som Utaya igen.
Jag föreslår att vi förseglar fängelsehålan.
Vi får inte ge den näring.
Att skada fängelsehålan genom strid kan inte heller vara vad ni vill.
Och de som är kvar där inne?
De flesta är på första nivån.
Vi evakuerar dem successivt.
Alla människor har kontakter.
Jag vet folk jag kan be om hjälp.
Låt mig sköta det här!
Han…
Åt han monster med en sån bakgrund?
Börja förbered.
-För en utredning. -Va?
Du har nåt i kikaren, eller hur?
Eftersom du insisterar, varsågod.
Om nåt händer skickar vi in trupper direkt.
Är det förstått?
Ja.
Är den som äggröra?
Va?
En gång jämförde du själar med ägg.
Om två själar blandas,
vad för slags ägg blir det då?
Till exempel,
en äggröra är nåt helt annat än ett enkelstekt ägg.
Men du,
jag använde inte ägg som symbol
för att du skulle leka med mina ord.
Jaså?
Jag tyckte det var en smart metafor.
Ägg har väldigt många olika egenskaper.
Ta till exempel koaguleringstemperaturen.
Vitorna och gulorna koagulerar vid olika temperaturer.
De kan vispas, användas som fuktkräm eller lim.
Det intressanta är dess emulgeringsförmåga.
Trots att vatten och olja är naturliga motsatser,
kan ägg få dem att blandas fint, under rätt förhållanden.
Så här.
Tja…
Varför jämförde jag själar med ägg?
Laios, hämta brödet där borta.
Det är klart.
SJÄL-ÄGG BENEDICT
Hur äter man det här?
Använd gaffel och kniv.
Skopa upp gulan och såsen med brödet.
Det är förstås utsökt.
Izutsumi,
kan du sluta stirra på ingenting?
Eller ser du faktiskt något?
Inte direkt.
Jag tyckte bara jag kände en närvaro.
Va?
Det jag ser kanske inte är en hallucination!
Vadå?
Häromdagen när jag hade manasjukan
nämnde jag att jag såg och hörde saker, eller hur?
Det har fortsatt ända tills nu…
Ända tills nu? Varför sa du inget?
För att han skulle tro att det är nåt fel på mitt huvud.
Har jag fel, då?
Vad är det för hallucinationer?
Jag hör nån prata med mig hela tiden.
Först kunde jag inte uppfatta orden.
Men med tiden har både rösten och skepnaden blivit tydligare.
Jag var rädd, så jag försökte ignorera det, men…
Så du kunde höra mig hela tiden.
Vad sa det nu?
Det är upprört för att jag har ignorerat honom.
Är det säkert att prata med det?
Känns det ont?
Ja. Jag skulle säga det.
Hej!
Hur kan jag hjälpa dig?
Vad säger det?
Det är upprört över att jag behandlar det som en ond ande.
Och…
…det säger: "Är ni inte tacksamma att jag räddade er från magikern?"
Va?
Nu minns jag!
Det hände ju faktiskt.
Tacka det från oss.
Det vill presentera oss för nån.
Vad ska vi göra?
Bara det inte är en lieman.
Vi har väl inga andra alternativ.
Okej! Ta oss till den här personen.
Va?
Det här stället…
Hallå!
Se upp!
En enhörning!
Hörni, är ni möjligtvis utifrån?
Nej, vi var i fängelsehålan…
Det här är stort!
Följ med mig!
Monstren är så tama.
De har order att inte skada oss.
Men det är annorlunda med er utomstående.
Ha alltid byns saker på er.
Izutsumi, vad är det?
Är det teleporteringssjuka?
Hon kanske är trött.
Är det Gyllene slottet?
Ja.
Vi fördes hit av några spöken.
Bor de här?
Ja.
Men ni får höra allt om det av personen ni ska träffa.
Jag förstår inte heller varför just ni valdes ut.
"Valdes ut"?
Vi är framme.
Vänta här ett tag.
Ledaren har gått för att be.
-Det är de. -Va?
De där?
Ni verkar ha haft otur.
Känn er som hemma i byn tills ledaren kommer tillbaka.
Alla verkar vilja ta hand om er ändå.
Vad ska vi visa er?
Det finns inte mycket att se.
Bor alla i Gyllene slottet?
Jag ser inga äldre här.
Jag vill se var monstren finns.
Jag vill se fälten vi passerade på vägen hit.
Va? Är det det ni är intresserade av?
Visst, vi kan ta er dit.
-Hurra! -Hurra!
Jag väntar här.
Vi kan inte lämna Izutsumi ensam.
Jag stannar också.
En minotaur…
…hona?
De är våra mjölkkor.
Varför använder ni monster som boskap?
Va?
Vanligt boskap var svårt att få tag på.
Vilket fint, välskött fält.
Äter byborna alla råvaror?
Det blir faktiskt mycket spill.
Men utan fälten har vi inget att göra.
Vi underhåller dem för att återskapa vår livsstil ovan jord.
Oj!
Izutsumi, är du okej?
Hon verkar åtminstone inte vara sjuk.
Har du tid ett ögonblick?
Klänningar?
Precis!
Vi syr kläder!
Vi brukar turas om att prova dem,
men det har blivit monotont när det bara är vi.
Jag hjälper gärna till.
Vilken ska vi prova?
Jag tycker vi ska ta den röda.
Förlåt,
du kanske tycker de är gammalmodiga.
Nej, då.
Det här var inte vad jag väntade mig.
Att vara isolerade i ett årtusende påverkar väl modet också.
Prova de här nu!
Vad gott!
Jag är ganska petig med vad jag dricker,
men det här är hyfsat.
Jag är hedrad.
Jag serverar det till orcher ibland,
och de senaste omgångarna har varit populära.
Det är gott.
Gör du vin också?
Jag har faktiskt precis börjat.
Men jämfört med ölet jag har bryggt i 400 år
är det lite knepigt.
Fyrahundra år?
Det är ett anrikt bryggeri.
Vilken generation tillhör du?
Jag började när jag var 600 år, så jag är den första generationen.
Jag förstår.
De lät mig mjölka en minotaur!
Coolt.
Håll det för dig själv.
Det här är otroligt!
De har lyckats odla monster här!
Titta på den enorma dryadgården!
De har fyra bröstvårtor, precis som en ko!
Det här får mig att må illa.
Det var en fantastisk upplevelse.
Att mjölka en…
På tal om det, var är Marcille och Izutsumi?
Varför fick det dig att tänka på dem?
Ursäkta dröjsmålet.
Vad är det för kläder? Ni har för roligt!
Nej!
De ville det och vi kunde inte säga nej.
Jag valde det mest oskuldsfulla.
INTE OSKULDSFULLA
Marcille, du…
Va?
Varför är Izutsumi så fäst vid dig?
Var det det du ville fråga?
Det undrar jag också!
Det är som om hon återgått till spädbarnsåldern.
Jaså!
Nej!
Det finns flera barriärer ovanpå varann här.
De kanske stör nåt inuti Izutsumi.
För att hon är ett halvmonster?
Ja.
Jag har aldrig stött på en barriär som undertrycker aggression hos monster förut.
Om jag bara kunde dechiffrera den.
Men det är för många okända bokstäver,
det tar tid att lösa!
Allt jag försöker studera är censurerat nuförtiden!
Men det här stället är fantastiskt.
Om det inte vore för Izutsumi hade jag gärna stannat här för alltid.
Jag med.
Ledsen att ni fått vänta.
Vi har förberett en måltid åt er.
Följ mig.
Välkomna, allihop.
Jag har sett fram emot att träffas.
Jag heter Yaad.
Jag är barnbarn till Delgal, som ni nog känner till.
Delgal…
Slå er ner.
Jag ska berätta varför jag har kallat hit er.
Servera dem.
GRÖNSAKER I SLEM-ALADÅB ENTRECOTE
BLADFISKLIMPA POTATIS- OCH KANINSOPPA
Vad är det här för kött?
Just det. Eftersom ni specifikt bad om det
är det minotaurkött.
Äter ni också monster regelbundet?
Vissa gör det, men vi äter oftast inte alls.
Delvis för att vårt smaksinne försämrats,
men för det första upplever vi inte hunger alls.
Det är odödlighetens förbannelse som den galna magikern lagt på oss.
Varför gjorde magikern så?
Vem vet?
När jag var gammal nog att förstå saker
kunde han inte längre föra ordentliga samtal.
Men oroa er inte för oss.
Smaklig måltid.
Vi kanske inte känner hunger, men det gläder oss att se andra äta!
-Jag kan inte säga nej nu! -Jag kan inte säga nej nu!
Min farfar…
…klandrade sig själv för att magikern fokuserade på svart magi.
Han våndades över det länge.
Till slut begav han sig upp till ytan för att söka hjälp.
Hur är min farfar känd på ytan?
Så vitt jag har hört
dök han plötsligt upp från en underjordisk kyrkogård nära en by.
Han sa sig vara kung i ett fallet rike,
och erbjöd hela kungadömet till den som kunde besegra den galna magikern.
Sen blev han till damm.
Jaså?
Det är åtminstone en tröst att veta
att han har befriats från sitt lidande.
Många har lämnat byn för att undkomma förbannelsen.
Men ingen har lyckats.
De har bara förlorat sitt kött.
Utan sina kroppar förlorade de sina identiteter,
förvandlades till onda andar och kan inte återvända hit.
Ni måste ha stött på några av dem.
-Ja! -Ja!
-Hällde vigvatten på dem -Hällde vigvatten på dem
-och gjorde sorbet! -och gjorde sorbet!
Så,
varför bjöd du hit oss?
Profetian.
Profetian?
Det stämmer.
"Någon kommer med ett bevingat svärd,
som besegrar den galna magikern och befriar oss."
Bevingat?
Alltså Kensuke?
Det har vingar, men…
Va? Den har fått ett lejonansikte på sig!
När hände det?
Det bevingade lejonet är vårt rikes skyddsgud.
Den galna magikern har fångat det i fängelsehålan.
Men även nu, via drömmar, förutspår det framtiden och vägleder oss.
Min farfar gav sig också upp till ytan på grund av en profetia.
Sir Laios,
profetian fortsätter så här.
"Bäraren av det bevingade svärdet kommer besegra den galna magikern,
och bli rikets nya kung."
Du har fel person!
Han plockade bara upp svärdet av en slump!
Det var ingen slump.
Det faktum att det är här nu tyder på att det var förutbestämt.
Sir Laios,
ger du oss ditt ord?
Att du ska besegra den galna magikern
och befria oss.
Jag…
Alltså…
Låt mig tänka på det.
Säg bara nej.
Varför ger du dem falskt hopp?
Jag kan inte bara säga nej.
Kensuke,
när genomgick du din förvandling?
Det kanske hände när Städarna kom åt det.
Jag var så nervös
att jag inte kände smaken av maten de lagat.
Din skamlösa jävel!
Hur vågar du be om nåt å våra vägnar?
Faktum är att det knappt smakade nåt alls.
De sa att de inte behöver äta.
Det är därför de inte kan laga mat.
Jag har funderat.
De borde inte behöva fält eller tallrikar.
Så varför har de dem?
Varför fortsätter de underhålla dem i tusen år?
Det måste vara för att de var beroende av dem
för att behålla förståndet och fortsätta leva.
Laios,
Jag minns vad du sa till orchhövdingen.
Va?
Vad sa jag nu igen?
Du borde sova på saken en natt.
Får jag också sova här?
Sov i rummet de har förberett åt dig.
Jag vill inte vara ensam!
Izutsumi beter sig också konstigt.
Maka på dig.
Sov på golvet!
Hans händer var kalla.
Undertexter: Emma Lindahl