DELICIOUS IN DUNGEON
Ceva miroase bine.
Senshi!
Iată-l!
Văd că te-ai trezit.
Bună dimineața!
Ai pregătit mic-dejunul?
Senshi e un bucătar minunat.
Așa-i.
Senshi e uimitor.
MIC-DEJUN PREGĂTIT DE SENSHI
Ce bun e!
Yaad, vrei să guști?
Dar nu simt gustul…
Poftim!
E cald și moale.
Simțul gustului e ca un mușchi.
Dacă nu-l folosești, se atrofiază.
Mai întâi, savurează textura!
Așa.
Bravo!
Acum mult timp, din când în când,
obișnuiam să stau așa la masă cu bunicul și cu părinții mei.
Lângă bunicul stătea mereu Ciulin,
magicianul nebun.
Inițial, străbunicul meu l-a primit în castel pe post de bufon.
Se spune că bunicul și Ciulin au crescut împreună ca frații.
Când bunicul a urcat pe tron, l-a încurajat pe Ciulin să studieze magia.
Iar Ciulin a început să se remarce.
Cândva, tărâmul nostru era plin de relicve de la pitici și elfi,
probabil și de obiecte ce țin de magia neagră.
Setea de putere l-a mistuit și l-a înnebunit pe Ciulin.
În cele din urmă, a aruncat asupra regatului o vrajă a nemuririi.
Vreau să vorbesc cu el.
Unde pot da de el?
Să vorbești cu el?
Categoric nu!
E imposibil să vorbești cu el.
Chiar și bunicului i-a fost greu să scape neobservat.
Unii au sfârșit uciși fiindcă l-au ajutat.
Să-l întâlnești pe vrăjitor nu e greu.
Ochii magicianului simt ceva în neregulă în acest sat.
E doar o chestiune de timp până apare personal.
Temnița asta e ca brațele și picioarele lui.
Îi cunoști puterea terifiantă, așa-i?
Dar tot trebuie să încerc.
Nu știu dacă e posibil să vorbești cu el.
Ar trebui să ceri ajutorul Leului Înaripat, închis în temniță.
Așa, poate ai slăbi puterile vrăjitorului.
Acest pasaj duce în interior,
înapoi în temniță.
Te rog, ia asta!
Mulțumesc.
Nu le da prea mult, să nu aibă prea multe de cărat.
Hamali?
Au ordin să vă ducă înapoi așa cum v-au adus aici.
Mulțumesc. Îți rămânem datori.
Baftă!
Știu că n-ar trebui să spun asta, dar sigur ei sunt cei aleși?
Aș vrea să cred că da.
Yaad!
Ciulin!
Cu cine vorbeai mai devreme?
Pentru a nu știu câta oară!
Locul ăsta…
Au!
E un rezervor făurit de piticii de odinioară.
Acea clădire imensă? În care parte ne aflăm acum?
Busola mea nu funcționează.
Piticii fac șmecherii din astea.
Cred că era și fortăreață.
Piticii…
Senshi, ai rău de teleportare?
Canalele semicirculare ale piticilor sunt sensibile, asta e ceva obișnuit.
Și piticii au problema asta?
Cred că pot suferi și de rău de mană.
Ce-i locul ăsta?
Ți-ai revenit?
Ce…
Ești bine?
Odihnește-te puțin!
Noi vom explora zona.
Chil!
Vezi semnele astea?
Da, le văd.
Vreau să copiezi simbolurile de pe stâlpii din jur.
Ne vor ajuta să estimăm locația aproximativă.
De unde știi?
De obicei, locurile astea au așa ceva.
Sunt ca un cod.
Nu toți piticii știu să se orienteze.
M-am prins!
Suntem în secțiunea de sud-est…
Ascultați!
S-au întors.
Cred că am găsit-o pe Falin!
Sunt urmele lui Falin?
Totuși, ne-a zărit și a fugit.
Sunt sigură că ea era.
Era silueta ei, așa-i?
Cred că era un grifon sau așa ceva.
Un grifon?
E un monstru cu partea de sus a corpului de pasăre și cu partea de jos de leu.
N-am auzit să fie grifoni în temnița asta.
Recunoști mirosul?
Nu sunt câine, să știi.
Miroase a bestie.
Trebuie s-o găsim repede.
Nu.
Ce?
Nu? Cum așa?
Ei bine…
Ar putea fi Falin.
Ei bine…
N-am mai văzut ciuperci din astea.
Vreau să le pun în mâncare.
Ciuperci?
Îmi amintesc că le-am văzut undeva.
Sunt otrăvitoare, așa că nu te gândi să le mănânci!
Nu-mi plac grifonii.
Cum poți vorbi așa de un monstru pe care nici nu-l cunoști?
Nu contează. Să mergem!
- Stai! Nu! - Ce?
E periculos să ne perindăm!
Aveți grijă!
Știam eu.
E un grifon!
Ce tare! N-am mai văzut grifoni!
Un grifon…
Atâta agitație pentru nimic!
Se întoarce!
Înapoi!
Sperae Yeptum Rufermus.
Rufermus Sperae Alamandras Tronsum. Yovis Stantinus Histum…
Ținta mea!
Senshi! Nu te întoarce cu spatele spre ea!
- Senshi! - Senshi!
E de rău.
S-a întâmplat prea repede, n-am putut face nimic.
Senshi avea arme la el?
Nu, era neînarmat.
Trebuie să mergem după el!
Vrei să urci pe fiecare stâlp să vezi unde e?
Nu.
Încotro a luat-o?
Dacă l-a dus într-un loc înalt, nu putem face nimic.
Nici cadavrul nu i-l vom găsi.
Pur și simplu?
Nu avea arme la el…
S-ar putea să nu-l mai vedem.
Marcille, putem face ceva?
Vom invoca spiritele familiare să-l caute.
Spiritele familiare?
Vrei să invoci monștri?
E mai corect să spui „creare” decât „invocare”.
Există trei feluri de invocări.
Primul implică dominarea și controlarea spiritelor sau monștrilor existenți.
Dar sunt multe condiții de îndeplinit
și s-ar putea să atragă atenția stăpânului temniței.
Cu al doilea, poți transforma animale și plante în monștri.
Nici asta nu e o opțiune,
pentru că necesită mult timp și pregătiri.
Cu al treilea, le poți crea de la zero.
Pe asta o vom folosi acum.
Pare cea mai complicată.
Este, dacă creezi o creatură autonomă.
Dar acum, noi avem nevoie de una care e doar mobilă.
Eu voi pregăti cercul magic.
Ia carnea ce o avem la noi și pune-o într-o oală!
Am înțeles.
Doar atât avem?
Ar fi mai bine dacă am avea mai multă.
E tot ce avem.
Dar avem brânză și ouă.
Și legume!
S-ar putea să crească conținutul de calorii.
Adu-le!
Bine.
Ce fel de monstru vrei să creezi?
O să-l poți controla cum vrei?
Arată-mi cum se face.
Nici vorbă!
Mai întâi trebuie să iei examenul de vrăji periculoase!
Există o procedură pentru asta?
Cine e moșneagul ăla?
Cum a intrat în echipa ta?
Și ce-i cu obsesia lui pentru mâncare?
Ce?
Vrei să spui că nu știi, după ce te-ai purtat așa prietenos cu el?
N-am avut ocazia.
Niciunul dintre noi nu vrem să discutăm despre viața personală.
Totuși…
aș minți dacă aș spune că nu sunt curios.
Sunt multe întrebări privind cuvintele și faptele lui Senshi.
Mai știi ce a spus când l-am cunoscut?
A spus că studiază mâncarea monștrilor în temnița asta de peste zece ani.
Dar temnița asta a fost descoperită abia acum șase ani.
Dar…
Și are niște oale și cuțite făurite din metale prețioase.
Și a reușit să descifreze vechiul cod al piticilor.
Se teme de un monstru de la un nivel unde nici n-am umblat.
Și mereu mă tratează ca pe un copil.
Ultima afirmație e cam cusută cu ață albă.
Nu.
Cei care nu ne cunosc rasa fac adesea greșeala asta.
Nu înțeleg că scunzii sunt o rasă.
Lumea crede că ne vom transforma în înalți sau pitici când ne maturizăm.
Dar…
doar în anumite locuri se crede asta, de pildă, în Orient.
Dacă e pe insula asta de zece ani, ar trebui să știe mai bine.
Poate că nu e deloc de la suprafață.
După ce îl salvăm pe Senshi,
ar trebui să ne prezentăm din nou.
Sperae Yeptum Rufermus.
Rufermus Sperae Vilal Indumreezbam.
Martis Tilnunt Eesdum.
Histum Eres Anjarkant Rementalent.
E gata?
Sper că da.
Să ridicăm capacul!
Ce mă bucur!
Aveam dubii, dar se pare că a funcționat!
Ce-i cu expresia asta? Dacă se mișcă, e în regulă!
Nu putem irosi resurse limitate pe detalii inutile!
Bine, zboară!
Ce s-a întâmplat?
Vederea lor se suprapune cu a mea și mi se face rău.
Cineva să-mi acopere ochii.
Vrăjitorul nebun controlează multe din astea.
Cum gestionează toate informațiile?
Aș vrea să știu.
Las-o pe mai târziu!
Concentrează-te pe Senshi!
Voi căuta obiecte străine,
urmărind curățătorii și spiritele.
Urmați-mă!
Nu poți să mă urmezi, asta e?
Nu e ușor să mergi în timp ce zbori!
O duc eu.
Izutsumi și Chil, luați-mi lucrurile!
Așa, Marcille.
Ce? Mi-e frică!
Ia-mă în brațe!
Nu! O să cad!
Nu te mișca! O să cazi!
Ce fel de poziție e asta?
Cred că așa stă cel mai comod.
Curățătorii se adună în jurul acelui stâlp!
Probabil că acolo…
Senshi!
L-am găsit!
E pus sus, pe un stâlp!
Grifonii își străpung prada, nu?
Venim să te salvăm, Senshi!
Mă recunoști?
O muscă?
Nu se mișcă.
Cum să-l dau jos?
Ai grijă, Marcille!
Grifonii văd incredibil de bine.
Până să-i vedem noi, ei ne-au observat de mult.
Nu mai văd nimic.
Corpul grifonului e foarte bine conceput.
Aripile sunt puternice.
Corpurile lor suple sunt agile, cu o putere explozivă.
Ciocurile și ghearele sunt ascuțite.
Va fi foarte dificil să-i păcălim.
Creaturile se adaptează condițiilor.
Nu au detalii inutile.
Laios, ce formă ar fi eficientă împotriva unui grifon?
Chiar avem nevoie de corn?
Corpurile hidrodinamice au mai puțină rezistență la aer,
ceea ce ar trebui să sporească agilitatea.
Îți amintești de viperele umblătoare controlate de magicianul nebun?
Erau rapide ca săgețile.
Să încercăm să reproducem forma lor!
Ar trebui să fie de ajuns deocamdată.
Fă-l să zboare!
Zboară altfel!
Acum avem șanse!
În timp ce Senshi coboară,
eu o să-i distrag atenția grifonului.
Ceilalți, fiți gata să luptați și să ajutați!
De ce face asta?
Poate are nevoie de un sentiment de unitate.
Haide, Senshi!
Prinde frânghia asta!
Bine, și acum…
E rapid!
O să-l ademenesc pe grifon!
Haide, vino după mine!
Acum, înapoi la sol!
M-a prins.
Nu e suficient de bun…
Nu mă pot pune cu el.
Ce să fac?
Mă ocup eu! Las' pe mine!
O să-l fac mai puternic și mai dur!
O să-i pun coarne, colți și gheare ascuțite!
O să-l acopăr cu solzi și o să-i mai pun și un cap!
Cu mai mult potențial, sigur va fi puternic!
Și o să scuipe foc și gheață!
Ce tare!
Cum dobor un grifon?
Contează mai mult atacul sau apărarea?
Nu!
- Dragon de gheață cu două capete! - Nu vrem gheare sau colți.
Ar trebui să fie mai rapid, mai agil și mai frumos.
E nevoie de fermitate și de caracter pentru a făuri o ființă
cu singurul scop de a-l salva pe Senshi!
În acel moment, pasiunea lui Marcille
și rugăciunile ei
au dus la un miracol.
O să-ți dau un nume.
Cu aripi argintii care șerpuiesc pe cer…
Invoc peștele de văzduh!
E atât de…
jalnic.
Nu, e în regulă!
Acum, du-te!
- Ce rapid e! - Se mișcă urât!
Dau tot ce pot!
Fiți gata cu toții!
Serios, ce are?
Face tot ce poate, asta are.
Nu pot schimba direcția!
Acum!
Mă întorc și…
Lovesc!
Ești bine?
Da.
Odihnește-te puțin!
Gătim noi, tu odihnește-te acolo!
Mulțumesc.
Bravo!
Pește de văzduh…
E uimitor.
Legumele sunt înăuntru, ca niște organe.
Mai aveai nevoie de el?
Nu, dar…
mă așteptam să jelești puțin, știi?
Voiam să am puțin timp.
- Ești bine? - Marcille!
Și-a făcut treaba.
Consumându-i trupul, îl onorăm.
Dar, totuși…
Bine. Fă cum vrei!
Tai spiritul bucăți potrivite.
Tai aripile de la bază!
Șterg excesul de umezeală cu o cârpă
și asezonez cu sare și piper.
Îndoi puțin aripile.
Amestec bine făina, oul și apa, apoi trec feliile prin amestec.
Le prăjesc în ulei.
Aripile se rumenesc repede, așa că le las doar puțin.
Le servesc cu sos și…
E gata!
PEȘTE DE VĂZDUH CU CHIPSURI
Carnea și legumele s-au contopit, e delicios!
Da, chiar!
S-ar putea ca invocarea să fie de fapt o tehnică de gătit avansată!
Dacă o singură masă necesită hrana pe o săptămână, nu e avansată.
Fir-ar! Ar fi trebuit să iau și băutură de la ei.
Izutsumi, mănâncă și din restul, nu doar aripile.
Nu vreau.
Senshi, ia și tu o gură!
Te deranjează grifonul?
Vrei sângele?
Nu, lasă!
Nu mi-e foame acum.
Salut, Senshi!
Numele meu e Chilchuck.
Sunt dintr-un sătuc dintr-o vale, la nord-est de aici.
De vreo zece ani,
fac tot felul de lucrări prin temnițe.
De la spart încuietori, la interpretare, mediere și evaluare.
Am și o soție și fiice,
dar nu le-am văzut de mult, din diverse motive.
Poftim?
- Cam asta e povestea mea. - O soție și fiice?
Acum spune-ne tu despre tine!
De ce trăiești aici?
Ce s-a întâmplat?
Mă numesc Senshi din Izganda.
Făceam parte dintr-o mică echipă de mineri.
Eram mineri, dar nu căutam minereuri.
Căutam relicve de dinainte de război,
visând să dăm lovitura.
De cele mai multe ori, găseam minereuri,
iar relicvele, cum ar fi roțile dințate sau lentilele, erau rarități.
Apoi, într-o zi,
am dezgropat ceva uriaș.
Un castel străvechi, placat cu aur.
Exact. Era temnița asta.
Subtitrarea: Timea Ficzay