DELICIOUS IN DUNGEON
Det var ikke bare en myte!
Det falne, gamle kongeriket eksisterte faktisk!
Dette er rent gull.
Utrolig.
Hei…
Burde vi ikke dra tilbake til overflaten én gang?
Hvis vi vil utforske, bør vi være bedre forberedt.
Slutt å snakke tull.
Senshi.
Er du sikker på at du har jern i årene?
Ikke press deg selv.
Vent her.
Jeg vil også ha gull!
Jeg var livredd for å bli etterlatt, så jeg løy.
Det stedet føltes ikke riktig.
Og selv om mange i gruppen var ambisiøse fra starten av,
oppførte de seg rart da.
Øynene deres skinte i mørket,
og de gikk dypere og dypere, som om de ble dratt inn.
Så begynte det plutselig.
Hva skjedde?
Et monster!
Et stort fuglemonster dukket plutselig opp
og drepte Totan!
Dette er ikke bare noen gamle ruiner.
Det har blitt et fangehull!
Da frykten hadde fått alle til å bli seg selv igjen,
innså vi at vi hadde gått oss vill.
Hva om vi er fanget her?
Alle fangehull har en vei til overflaten.
La oss holde hodet kaldt og lete etter utgangen.
Vi fortsatte å streife rundt i fangehullet og unngikk monstre.
Merkelig nok, da vi ble tørste, snublet vi over en kilde.
Når vi var utslitte, dukket det opp rom vi kunne hvile i.
Noen ble til og med fristet av en vakker kvinne i skyggene.
Til slutt gikk det tomt for mat.
Fortsetter vi sånn, sulter vi og dør.
Vi må finne noe å spise, selv om det betyr å slåss.
Noe å spise?
Selv monstre må spise noe.
Invar, Brigan.
Bruk skjoldene og vær på vakt.
Null og jeg skal bekjempe monstre med våpnene våre.
Senshi.
Bli her og jobb med å kartlegge området.
Kom igjen!
Fuglemonsteret dukket opp igjen!
Den pokkers greia flyr avgårde for fort.
Jeg blir med på neste matjakt!
Nei, du sinker oss bare.
Vi har funnet mat.
Her, ta dette.
Selv om jeg ikke anstrengte meg, ble jeg sulten.
Jeg følte meg så patetisk.
Vår daglige jakt på mat ble viktigere enn å finne utgangen.
Fuglen fulgte oss uten stopp.
For hver kamp ble antallet færre.
Til slutt, uten annet å spise,
måtte vi ty til å drepe hesten vår.
Den firbeinte ørnen… Det er ingen tvil om det.
Det er et monster som kalles en griff.
Hvorfor er den så fiksert på oss?
Den virker ikke sulten eller noe.
Den nyter nok bare spenningen ved å drepe.
De sier at monstre er sånn.
Ikke vær redd.
Neste gang den kommer, steker vi den hel og spiser den.
Her. Vær takknemlig mot hesten Anne og spis opp.
Hva er det med deg,
som gir den ubrukelige drittungen den største porsjonen?
Han er bare 36 år og vokser fortsatt.
Som voksne er det vår plikt å ta vare på ham.
Vi har ikke nok til det!
Det er over for oss når vi ikke kan passe på neste generasjon lenger!
Jeg er så sulten.
Hvis jern virkelig flyter gjennom årene mine,
kan jeg kanskje leve på stein.
Hei!
Du har et skjult lager med mat, har du ikke?
Slutt! Hva er det med deg?
Den drittungen!
La oss diskutere dette utenfor.
Du skremmer Senshi.
-Må jeg si det igjen? -Hold kjeft!
Ropingen ble høyere.
Jeg hørte knuffing og noen skrik.
Så ble det uhyggelig stille.
Hva skjedde?
Hvor er Brigan?
Bli der!
Ikke se ut.
Vi ble angrepet av griffen.
Jeg felte griffen, men Brigan døde momentant.
Da jeg så på Gillins hode,
var det en bulk i hjelmen, som om den var slått av en stump gjenstand.
La oss spise griffen.
Hvis vi vasker den og lager suppe av den,
kan vi overleve noen dager til.
Griffesuppen, bare kokt med vann, luktet vilt, og kjøttet var seigt.
Det smakte forferdelig.
Men jeg tygget hardt
og slukte den sakte, tok meg god tid.
Gillin sa han måtte tømme seg,
og gikk avgårde litt ustødig.
Men han kom aldri tilbake.
Jeg var helt alene.
Jeg manglet motet til å kikke utenfor døren,
og jeg klarte ikke å forlate rommet.
Jeg overlevde på kjøttet som var igjen
og studerte kartene jeg hadde tegnet.
Til slutt la jeg merke til et mønster i symbolene på veggene.
Da jeg endelig tok mot til meg og gikk ut av rommet…
…var det ingen lik å finne.
De må ha blitt fortært av forskjellige skapninger.
Senere ble jeg fanget av orker
og ble holdt i kolonien deres en stund.
Men da jeg prøvde å kommunisere med dem, viste de seg å være anstendige folk.
I bytte mot å lære dem eldgammel dvergisk,
lærte de meg å skille mellom spiselig og giftig sopp,
og hvordan man håndterer møter med monstre.
Og på den måten…
…kom jeg meg til overflaten igjen.
Men etter alt som hadde skjedd,
klarte jeg ikke å dra tilbake til hjembyen min.
Så jeg bodde nær fangehullet eller på de øvre nivåene.
Til slutt knyttet byen på overflaten seg til fangehullet,
og mange eventyrere begynte å dra ned.
Tanken som plaget meg
var om kjøttet jeg spiste virkelig kom fra griffen.
Hver gang jeg spiser, hjemsøkes jeg av smaken av suppen.
Ingen andre monstre smakte noe sånt.
Derfor flyktet jeg fra griffen.
Jeg er redd for å oppdage sannheten.
Det ante jeg ikke…
Senshi.
Så hvorfor ikke prøve å spise griffen?
-Hva? -Hva?
Det er fælt for ham
å bli hjemsøkt av det minnet hver gang han spiser resten av livet.
Hvis det smaker likt, kan han slappe av.
Og hvis det er helt annerledes,
er det synd, men det vil ikke plage ham mer.
Det vil plage ham enda mer.
Hva er det med ham?
Hva tror du, Senshi?
Du har rett.
Jeg burde prøve.
Senshi.
Greit!
La oss gjenskape maten så nært som mulig.
Vi skjærer ut kjøttet uten å gjøre mye med det.
Siden overkroppen og underkroppen kan smake helt forskjellig,
tar vi kutt fra begge.
Du vil bare spise det.
Imponerende muskler.
Det er helt klart en kjøtteter.
Hvorfor forfulgte griffen Senshi og gruppen hans så iherdig?
Den kan ha drept folk, men den var ikke ivrig etter å spise dem.
De hadde en hest da.
Kanskje derfor.
Griffer har litt dilla på hester.
Men hvorfor gikk den ikke etter hesten først?
Aner ikke.
Jeg koker opp litt vann.
Griffens våpen er klørne og nebbet.
Den kan ikke lage en bulk som om du ble truffet av en stump gjenstand.
Så det som drepte Brigan var nok ikke en griff.
Men hva med de andre tre?
Akkurat som vi forvekslet Falin med en griff,
var det kanskje et helt annet monster.
Det er mange store monstre med vinger.
Cockatrice, basilisk, harpyer, sirener,
pegasus, simurg og rokker.
Hvilket har et våpen som ligner en stump gjenstand?
Vannet koker.
Skal vi bare det koke sånn?
Skal vi ha i andre ingredienser?
Nei, det er alt.
Det blir en kjedelig suppe.
Det hadde vært fint med litt garnityr.
Forresten, du nevnte at orker lærte deg å kjenne igjen sopp.
Men det er første gang du ser slik sopp?
Ja, jeg har aldri sett dem før.
Marcille, jeg overlater resten til deg.
-Hva? Hei! -Hva?
Du har kommet så langt, og nå trekker du deg?
Så uforutsigbar!
Greit, bare glem det.
Dette hjelper ikke Senshi uansett.
Nei, vi har kommet så langt, så la meg prøve.
Jeg aksepterer den sannheten som venter meg.
GRIFFSUPPE (OVERDEL) (UNDERDEL)
Det er ferdig.
Dette…
…smaker ikke som det jeg spiste den dagen.
Det jeg spiste da må ha vært…
Mener du…
Det går bra.
Det er en byrde mindre.
Gillin må ha ønsket at jeg skulle overleve, uansett hva.
Jeg fortsetter med det ønsket i minnet.
Laios, din idiot!
Hva har du gjort?
Griffkjøtt smaker vilt og er seigt.
Mer enn noe annet er ettersmaken forferdelig.
Det stemmer.
Senshi spiste ikke kjøtt fra en griff den dagen.
Men det var ikke menneskekjøtt heller!
Det som angrep dem var en hippogriff, ikke en griff.
En hippogriff?
Griffen har kroppen til en løve,
mens en hippogriff er mer som en hest.
Den jaget dem nok fordi de hadde en hest.
Kanskje den var nysgjerrig eller hadde løpetid.
Og en hippogriff har et våpen en griff mangler.
Bakbein med hover.
Sparket kan gå gjennom metall og lage et stort hull.
Jeg forsikrer deg, Senshi!
Hvis det du hadde den dagen var en hippogriff,
er det naturlig at den smaker annerledes enn denne suppen.
Takk, Laios.
Det føles litt bedre å høre det.
Selv om det ikke er mulig å bekrefte hvordan en hippogriff smaker.
La oss finne det ut.
-Hva? -Hva?
La oss sammenligne det med hippogriff-kjøtt.
Jeg trodde du skulle avslutte med noe som:
"Sannheten er usikker, men nå er det et glimt av håp."
Hvor finner vi en hippogriff?
Vel,
vi har en hippogriff her!
Det må ha vært rapportert om en i dette fangehullet før.
Hvorfor la vi ikke merke til dem?
Fordi vi kjempet mot en griff som ikke burde være i dette fangehullet.
Hvorfor det?
Fordi en medsammensvoren kompliserte ting.
En medsammensvoren?
Byttebarn.
Nå som jeg tenker på det, kommer den legenden fra hjembyen din.
Har du hørt om byttebarn?
Det er et fenomen der barn byttes med monstre.
Et barn som leker i skogen kommer hjem som et identisk troll.
Lenge ble de trodd å være en slags magi.
Men nylig
har det blitt oppdaget at disse sopplignende monstrene står bak.
De som går inn i en ring av dem, gjennomgår en subtil endring.
Da folk lærte om dette,
utryddet de soppen, og nå er de sjeldne.
Tenk at de vokser her.
Slik griffen tok Senshi, men ikke spiste ham.
Det skarpe sparket som drepte den hjelperen.
Det er sannsynlig at griffen vi sloss mot faktisk var…
La oss se.
Legg griffekjøtt i en byttebarn-fe-ring.
Kjøttet ser annerledes ut.
Det er marmorert med fett og ser nydelig ut.
Greit, la oss lage suppe av dette.
HIPPOGRIFF-SUPPE
Senshi?
Vel, smaker kan variere avhengig av forhold og omgivelser,
så ikke bekymre deg…
Nei. Det er ikke det.
Jeg har ønsket
å smake denne suppen igjen.
Takk, alle sammen.
Takk.
Å bo i dette fangehullet lenge har fått meg til å innse noe.
Dette fangehullet svarer sterkt på en persons begjær,
om det er rikdom, kunnskap eller berømmelse.
Det er imøtekommende for orker som ikke søker noe fra det.
Men så fort du ønsker noe, viser det huggtennene sine.
Fra nå av
vil du ikke bare prøve å redde Falin, men du vil også lete
etter den gale magikeren og løven med vinger.
Fangehullets respons vil bli enda mer alvorlig.
Allikevel,
det er mange ting jeg vil lære dere.
Vil dere ta meg med dere?
Selvsagt!
Ok, alle sammen!
La oss dra!
Hvordan føler dere dere?
Jeg fryser.
Jeg orker ikke mer.
Dette må være matforgiftning, ikke sant?
Jeg mener, vi har spist alt mulig.
Men vi kan ikke dø her.
Falin…
Hvor lenge var jeg bevisstløs?
Jeg føler meg lettere.
Er matforgiftningen over?
Bra.
Jeg var redd for at…
Hva skjer?
Marcille!
Se på meg.
Ser kroppen min rar ut?
Marcille har også krympet!
Senshi, dette er ille!
Våkne! Sen…
Hvem er du?
Hva er alt bråket?
Chil…
Chilchuck, sir?
Det ser ut som vi tråkket på byttebarn-soppen.
Hvordan er dette mulig?
De forvandlet en griff til en hippogriff.
De kan gjøre dette mot folk.
Jeg er dverg nå.
Senshi er en alv.
Er Marcille en halvmann?
Og Chilchuck er en høy mann.
Izutsumi,
er en hund.
Nei, jeg tror det er en kobold.
En kobold med katteører.
Nå,
hvordan får vi tilbake kroppene våre?
Vi må gå tilbake i tid.
Hvis vi går inn i en soppring, kan vi gå tilbake, sant?
Jeg antar det,
men ta en titt utenfor.
Veien har endret seg.
Da vi sov, skalv jeg hele tiden.
Sier du at det var fangehullet, ikke kroppen min, som skalv?
Jeg vet ikke om vi kommer oss tilbake,
men la oss dra til reservoaret.
Bagasjen føles veldig lett.
Marcille, jeg kan ta noen av tingene dine.
Takk.
Jeg liker denne kroppen.
Jeg ser godt i mørket.
Kanskje jeg kan slå Namari i håndbak nå.
Chilchuck, hvordan er kroppen din?
Det føles som jeg er omgitt av en tung, gjennomsiktig og tykk membran.
Så sansene dine er sløve?
Ja.
Men det er merkelig beroligende.
Og det er fint å kunne se ned på dere.
Vent, er denne døren…
Det var hit vi var på vei!
Det dypeste punktet, hva?
Vi skulle snu, men endte opp med å gå fremover.
Noen slo leir her.
Det virker som om andre eventyrere har vært her.
Tror du de vet hvordan de skal fikse oss?
Jeg tviler på at de kom lenger enn denne døren.
De kan allerede ha teleportert tilbake til overflaten.
Hva gjør vi da?
Jeg har tenkt,
kan vi ikke fortsette letingen etter løven med vinger?
Hva?
Fangehullet ser ikke ut til å slippe oss fri.
Istedenfor å kaste bort tid på å motstå det, er det kanskje raskere å fortsette.
Selvfølgelig,
på overflaten finnes det sikkert mange løsninger.
Jeg sier ikke vi skal forbli sånn for alltid.
Det er absurd!
Bare fordi dere har blitt en rase med lengre liv…
Han har et poeng.
Jeg har ikke opplevd noen ulemper så langt.
Hva så om ørene våre er litt annerledes?
La oss fortsette.
Hva er planen for døren?
Alle maser fordi den ikke vil åpne seg, ikke sant?
Kan du låse den opp, Chilchuck?
Da må den ha en lås i utgangspunktet.
Jeg tror den fungerer med magi.
Jeg merker at magi flyter gjennom den,
men å tyde den vil kreve tid, utstyr og penger.
Yaad, hva gjør vi med dette?
Hjelp oss, løve med vinger!
-Hei! -Hei!
Hei!
Laios, noe vokser!
Kensuke?
Hvorfor vokser den?
Jeg trodde kulden hadde drept den.
Døren…
Tror du løven hjelper oss?
Det kan være takket være Yaad.
Vi burde takke alle samtidig.
-Takk, Løve eller Yaad! -Takk, Løve eller Yaad!
Der! Jeg syntes jeg så noe bevege seg!
Det er gargoyler!
Her kommer dem!
Som dere ser er gargoyler levende steinstatuer.
Å treffe dem vil bare skade deg, så vær forsiktig.
Jeg kan ikke gjøre noe her.
Jeg holder meg unna så jeg ikke går i veien.
Hva? Hvorfor kommer den etter meg?
Fordi du skiller deg mest ut!
Du er stor, så du burde også slåss!
Ikke vær latterlig! Jeg kan ikke…
Chilchuck!
Det går bra! Ikke et direkte treff…
Marcille!
Alt snurrer i regnbuefarger.
Er det mana-syken? Med bare ett angrep?
Dette er ille.
Izutsumi, dekk Chilchuck.
Bli! Nei, Izutsumi.
Ikke rør deg før jeg sier det!
De høye lydene og lukten av blod gjør henne opprørt.
Hvis hun begynner å slåss, stopper hun ikke før hun er død.
Senshi, ta gryta!
Senshi. Hvorfor holder du ikke noe?
Fordi den er for tung.
Glem det. Sverdet og gryta føles mye lettere enn vanlig.
Fortsetter det sånn, kan jeg vinne alene.
Bortsett fra…
…hvordan skal jeg si det?
Denne kroppen…
…er virkelig utmattende!
Pokker, vi kommer til å tape.
Kom dere vekk, alle sammen!
Senshi, bær Marcille og gå bak den døren.
Izutsumi!
Følg bjellen!
Chilchuck, ta lokket!
Løp!
Å nei.
Denne kroppen er veldig upraktisk.
Og det er ingen vei tilbake nå.
Det er uunngåelig.
La oss bare håpe at soppen vokser fremover.
Dette er en ekte dvergrelikvie.
Vokser soppen her også?
Det er veldig varmt.
Kanskje vi burde lage noe mat.
Nå skjønner jeg hvorfor Senshi alltid lager mat så brått.
Denne kroppen blir veldig sulten.
Men jeg har aldri sett Namari lage mat støtt.
Matlaging er perfekt for selvrefleksjon.
Kna mel, vann, salt og egg godt sammen,
og la det hvile.
Bland hakket løk og andre grønnsaker med kjøttdeig
og bland godt.
Form deigen til en lang pinne.
Skjær den i like deler,
og rull hver del til tynne plater.
Legg fyllet på deigen og pakk den inn.
Fortsett å pakke.
Det er rart.
Å jobbe i stillhet hjelper meg å roe meg ned.
Lager vi ikke for mye?
Den ble veldig fin.
Det er ferdig.
KOKTE HIPPOGRIFF-DUMPLINGS
Formen er kjent, men lukten er helt annerledes.
Det er litt rart.
Ingen potet eller ost i dem, hva?
I hjembyen min steker vi dem vanligvis.
-La oss spise. -La oss spise.
Forsiktig, det er varmt.
Si det først!
Er det bare meg
eller smaker det overraskende godt?
Påvirker raseforskjeller smak også?
Nei, jeg tror alle ville syntes det var godt.
Det er rart, eller?
Hver region og rase har sine egne måter å lage dumplinger på,
men alle smaker nydelig.
Ja!
Det er akkurat som oss nå.
Selv om noen ting har endret seg, er vi fortsatt oss selv.
Vi får det til å fungere.
Det avslutter ting på en fin måte, ikke sant?
Bare i hodet ditt.
Uansett, dette stedet er rart.
Jeg lurer på hva det var.
Det er en forsvarsfestning bygget av dverger, ikke sant?
Forsvars?
Fra da alvene og dvergene var i krig.
Lærte du ikke om det på skolen?
De konkurrerte om å utvikle mer og mer avansert teknologi,
som til slutt førte til en katastrofe.
Alver og dverger er redde for at historien gjentar seg,
det er derfor de er så opptatt av teknologi i fangehullet.
Spesielt i dette fangehullet møtes mange kulturer,
så det blir nok mange konflikter når alvene kommer.
Ja, angående det.
Får vi problemer med alvene, kan du vel gjøre noe med det?
Hva? Hvorfor meg?
Du sa moren din jobbet i retten.
Har du ikke forbindelser?
Vel…
Så, så.
Uansett, hun er halvmann nå.
Hvis noen skal forhandle med alvene, er det Senshi.
Jeg skal gjøre det jeg kan.
Vi burde fortsette å lete etter en måte å fikse det på.
-Enig. -Enig.
Tekst: Katrine B. Karlsen