DELICIOUS IN DUNGEON
Izutsumi, Chilchuck…
Kan I sætte farten lidt ned?
Der er sprækker i gulvet, og det er svært at gå.
Det så jeg ikke.
Lad os tage en pause.
Hvad er dette? En gåtur for gamle?
Der er noget, der går mig på.
I vores nuværende form
hvor forskellige er vores alder fra, hvor gamle vi ser ud?
Laios, hvor gammel er du nu?
Jeg er 26.
Senshi, hvor gammel ser Laios ud nu?
Omkring 60, måske?
En dværg lever 2,5 gange længere end en høj mand.
Så 26 år for en høj mand…
er 65 for en dværg.
Vores udseende afspejler vores alder.
Det, der bekymrer mig, er vores resterende levetid.
Ældes vi i samme tempo som før vores forvandling,
eller ældes vi efter vores nye former?
Marcille, du opfører dig, som om det ikke bekymrer dig.
Men hvis det sidste er sandt,
så er den gennemsnitlige levetid for os halvfødder 50!
På mindre end 40 år er du rynket og død!
Hvad?
RYNKECILLE
Er levetiden virkelig så kort?
Jeg troede, I kunne blive 100.
Nogle gør, men…
Det er kun en lille procentdel.
Det var bare for sjov.
Min pointe er, hvis det er sandt, er svampene for gunstige.
Der er mange, der ville betale en formue for at ændre race,
men jeg har aldrig set de svampe til salg.
Med andre ord må forvandlingen være midlertidig,
eller den har slemme bivirkninger.
Bivirkninger?
Det er en mulighed.
Jeg håbede, vi kunne bruge det,
men det er nok ikke så enkelt.
Bruge det hvordan?
Vil du være halvmenneske eller noget?
Det er ikke det.
Jeg tænkte på Falin.
Falin?
Det er bare hypotetisk, men…
Lad os sige, at alt ordner sig, og vi besejrer den gale troldmand.
Jeg angrer.
Falin bliver sig selv igen.
Hvad har jeg gjort?
-Hurra! -Hurra!
Vi vender tilbage til overfladen.
Vi har haft det så svært!
Folk bliver skrækslagne.
Ikke?
Jeg tror, det bliver svært for hende at forblive en drage fra livet og ned.
-Din dumme… -Vent!
Lad os høre på ham.
Jeg har tænkt på at gemme den nederste del af hendes krop i et hul.
Velkommen!
Men,
et stort monster kan ikke overleve i en landsby med så lidt mana.
Ligesom fisk ikke kan overleve uden for vandet,
kan Falin måske ikke overleve i en landsby.
Og det er der,
skiftinge-svampene kommer i spil.
Hvis vi kan ændre hendes underkrop til en mindre drage,
kan Falin måske leve fint i en menneskelandsby.
-Hvad… -Sikke en optimistisk fyr!
Mušḫuššu!
Jeg vil ikke benægte, at jeg også har et ønske om at forvandle mig.
Høje mænd er så kedelige…
Kan du ikke høre den mærkelige lyd?
Nej. Det er nok lyden af dværge-relikvier.
Det er ikke det.
Det lyder som sten, der rammer hinanden.
Og det lader til, at det langsomt nærmer sig.
Jeg ved det.
Gargoiler!
Lukkede du ikke døren ordentligt?
Vi må ud herfra hurtigt!
De nærmer sig!
Hvis vi ikke gør noget, kommer de hele tiden efter os.
Vi bør lokke dem i baghold.
Men…
Jeg distraherer fjenderne.
Chilchuck, hold gryden.
Izutsumi, stil dig bag dem.
Senshi, vent på det rette øjeblik.
Marcille, hvor tæt på er de?
Som jeg sagde,
de er lige der!
Laios!
Pokkers!
Pas på, alle sammen!
Forstår du, hvorfor jeg søger dækning som det første?
Hæng ikke ud omkring os.
Lettere sagt end gjort…
Glem det! Du er lige så klodset som altid.
Kom her!
Hvad er det for en røg?
Er det dine magiske kræfter?
Er I kommet til skade?
Nej! Sværdet passerede lige mellem vores arme!
Godt.
Giv mig Kensuke, vil du?
Selvfølgelig.
Har det altid set sådan ud?
Nej.
Har sværdets form ændret sig?
Var det røg…
-Sporer fra skiftinger? -Sporer fra skiftinger?
Men jeg kan ikke se en svampering.
Det gik gennem en cirkel, vi dannede med vores arme.
Betyder det…
De flyver hele tiden væk!
Alle sammen!
Hold i hånd og lav en ring lige nu!
Læs situationen, før du siger det!
Det gjorde jeg!
Hvad nu?
Hvad gør vi?
Vi får en gargoil til at gå gennem ringen.
Hvis jeg gætter rigtigt,
vil gargoilen forvandle sig!
Her kommer den! Undvig!
Der er en væg på den side! Denne vej!
Av!
Jeg bliver revet midt over!
Av.
Den sidder fast!
Omring den hurtigt!
Vi gjorde det! Hvor er gargoilen?
Se!
Er det gargoilen?
Den forvandlede sig virkelig.
Jaså. Skiftingerne er skyld i det.
Så ting, der ikke lever, ændrer sig hurtigere.
Laios!
Er du okay?
Det gør ondt, men jeg klarer mig.
Dværge har robuste kroppe.
Pokkers.
Den vil ikke ned.
Hvordan får vi den gennem vores arme?
-Marcille. -Hvad?
-Giv mig din hånd. -Hvad?
-Det burde virke. -Øh.
-Lad os gøre det. -Okay!
Vi skal tæt på den
og provokere den til at angribe os!
-Hvad skal jeg… -Bevæg jer synkront med signalet!
Så er det nu!
-En, to… -En, to…
Her kommer den? Er I klar?
Klar til hvad?
-Klar, parat… -Klar, parat…
Flyv, Marcille!
Det er slut.
Det var nemt.
Vi skulle bare vaske sporerne af vores kroppe for at blive os selv igen.
Det føles forkert.
Tænk ikke på det. Det er bare vand.
Vask dem grundigt af.
Lige nu er vi som såbede for svampe.
Nu forstår jeg, hvorfor svampene har denne karakteristik.
Når dyr får deres former ændret af skiftinger…
-Løb! -Løb!
Bliver de hadet af deres egne.
De dør.
Og de bliver nye skiftinger.
Det er noget af en bivirkning.
I modsætning til gargoiler tager det tid for os at blive os selv igen.
Lad os lave mad, mens vi venter.
Selvfølgelig.
Kensuke, se, hvordan du har ændret dig.
Jeg tvivler på, det var svampene, der gjorde indersiden til en nøgle, men…
Bliver det normalt igen, hvis jeg vasker det?
Hvad skal vi have i dag?
Vi har stadig nogle dumplings tilbage, så vi koger dem.
Det igen.
Har du et problem?
Ikke rigtig. Jeg er bare træt af dem.
-Træt af dem? -Hun er godt nok noget for sig selv.
Jeg prøver at lave dem anderledes.
Varm olie i en pande, og læg forsigtigt dumplingsene i.
Varmt!
Når dejen er gyldenbrun, så tag dem op, og lad olien dryppe ud.
Izutsumi spiser let
og rører aldrig noget, hun ikke kan lide.
For at hun spiser nok, må jeg bruge tid og kræfter.
Hvad synes du, Izutsumi?
Friturestegte du dem bare?
Stop det!
Måske…
Den ændrede form!
Som jeg troede, fungerer munden som en ring.
Og der er så mange slags dumplings.
Hvad hvis jeg spiser en og får svampe i maven?
Vi spiste hippogriffens kød, og det skete ikke.
Fordøjelsen er stærk.
Hjælp med at dække bord.
Det er færdigt!
DUMPLINGS FORVANDLET AF EN SKIFTINGE-HEKSERING
Der er så mange slags.
Den her har Barometz-kød i.
Fårekød?
Så fyldet ændrer sig også.
Der er ost i den her!
Den her er sød.
Hvilket slags kød er det her?
Dine ben er for lange!
Min krop er normal igen!
Pokkers.
Sikke en grim måde at vågne på.
Gudskelov.
Jeg er så glad.
Nå, vi må hellere komme afsted snart.
I bør skifte til noget lettere.
Gulvet er varmt.
Temperaturen er befordrende for reproduktion af dyr.
Men jeg ved ikke, om der er noget levende forude i dette miljø.
Jeg skulle have lavet pølser.
Apropos, lavede du ikke nogle med kødet fra Den Røde Drage?
Det gjorde jeg.
BENLØS DRAGE-SKINKE
Men jeg mistede dem.
Virkelig?
Glem det.
Jeg kan ikke lide, når det er varmt.
Hvorfor er dit sværd pakket ind i et klæde?
Hvad? Det er, fordi…
Vis mig det.
Nej, det kan jeg ikke.
Vis mig det!
Hvad skal vi gøre med ham?
Skal vi danne en ring om ham og banke ham?
Vask det af med det samme.
Hvordan går det derovre?
Jeg kan kun se en mærkelig bygning.
Jeg kan ikke se andre veje.
En mærkelig bygning?
Det er nok en automatisk dræsine.
Lad os kigge indenfor.
Den kører nok ikke mere.
Hvis man skiller den ad og sælger den, kan man få en god pris.
Den bevæger sig!
Senshi, hvad har du gjort?
Ikke noget.
Måske er det typen, der kører, når nogen går ind i den.
Der er en beskrivelse her, så jeg læser den.
Sid ned.
Der står ikke meget her.
Det føles ikke farligt indtil videre,
så lad os køre den så langt, den kan.
Måske brygger jeg noget te.
Hvad er det?
Ristede skovnymfefrø.
Er den magiske cirkel klar?
Det tror jeg.
Jeg ved ikke, om den virker.
Det går langsomt, men det lader til at blive varmere.
Forresten, Laios,
hvorfor blev du og din søster eventyrere?
Hvad? Mig?
Du virker ikke som en, der drømmer om at tjene en formue.
Det er en lang historie, men…
Da jeg var teenager, blev jeg træt af min landsby.
Jeg gik i skole i byen og meldte mig til hæren.
Men i sidste ende passede jeg heller ikke ind der.
Jeg blev samlet op af en karavane, der kørte gennem byen.
Så han er desertør?
Jeg strejfede langsomt sydpå og tog småjobs undervejs.
Falin gik på en magisk skole i nærheden,
så jeg tog forbi for at se hende.
Men hun insisterede på at tage med mig.
Og sammen nåede vi denne ø.
Da vi først ankom til øen, blomstrede guldskrabning.
Og der var masser af arbejde som vagt.
Så vi blev bare og hang ud ved labyrinten.
Sådan endte jeg her.
Sikke en komplet mangel på fremsyn.
Du er én ting, men hvorfor lod du din søster tage med dig?
Hun kunne have haft et bedre liv i skolen.
Falins barndom var ikke særlig heldig.
Hun havde et talent for magi, som hun blev udstødt for.
Jeg kunne ikke udstå miljøet.
Så jeg forlod landsbyen et år før hende.
Indtil hun begyndte på den magiske skole, nej…
indtil hun mødte Marcille,
spiste hun sine måltider helt alene.
Det knuser mit hjerte at tænke på det.
Falins ånd var meget stærkere end min,
så måske generede det hende ikke så meget.
Men derfor lovede jeg mig selv aldrig at forlade hende igen.
Ikke før en anden dukker op, som hun vil være sammen med.
Hvad pokker? Klamt!
Falin
plejede at give mig mange ting.
Sære nødder.
Og sære planter.
Jeg har altid undret mig over, hvorfor hun kom med dem, men…
Hun ville nok spise dem med dig, Marcille.
Jeg kan ikke vente
til at spise med hende igen.
Det kan du snart.
Som jeg ser det,
er Falin som bacon og æg lige nu.
Vi sammenlignede engang sjæle med æg.
Et spejlæg hviler på baconstrimler.
De hænger sammen, men vi kan nok pille dem fra hinanden.
Det er Falin.
Izutsumi er mere som en omelet
med blandede ingredienser.
Med en indsats kan man måske fjerne ingredienserne,
men det er nemt at forestille sig, at ægget går i stykker.
Så i Izutsumis tilfælde
må vi finde en mere forsigtig og kompliceret tilgang.
Med andre ord,
hvis vi skærer dragen af fra taljen og ned,
kan Falin så få sin menneskelige form tilbage?
Det er ikke så enkelt, vel?
Den dag
konserverede jeg noget af dragekødet.
Men det blev til kød igen og smeltede sammen med Falin.
På den anden side blev noget af kødet ikke til en drage igen.
Det er de dele, vi spiste til middag.
Kød, der er blevet fordøjet af andre dyr, mister sin identitet.
Det er den eneste klare lov i denne labyrint,
hvor grænsen mellem liv og død er sløret.
I så fald, hvis vi spiser alle dragens dele,
kan vi måske drive dragens sjæl ud.
Ved du hvad?
Det overrasker mig at høre det fra dig, Senshi.
Jeg troede, du var imod den slags.
Jeg er stadig imod at genoplive folk.
Men Falin er i live nu.
Og du vil bare befri hende fra labyrinten.
Det hjælper jeg dig gerne med.
Spise dragedelene.
Men…
hvor mange måltider er det?
-Er det problemet? -Er det problemet?
Hvad skulle det ellers være?
Det er den mest lovende metode, vi har indtil videre!
Har I en bedre idé?
At fortære et dyr, man har dræbt, for at gøre det til ens eget.
Hvorfor indså jeg det ikke noget før?
Det er det, vi har gjort hele tiden!
Men den er enorm.
Selv hvis vi fem presser på for at spise et kilo om dagen,
vil det stadig tage over ti år at spise det hele.
Tror du virkelig, jeg kan spise et kilo?
Og med Falls tilstand har vi ikke tid til det.
Så bed andre om hjælp.
Det er tid til at udnytte de forbindelser, du har opbygget.
Sætter du din lid til mine forbindelser?
Du mangler jo ikke nogen.
Kan du ikke komme i tanke om nogen?
Orkerne.
De kan nok spise en del og virker som et lovende valg.
Beboerne på Det Gyldne Slot.
De har måske ikke den største appetit,
men deres antal og deres dyr kan kompensere for det.
Så er der Namari, Shuro og deres grupper.
De vil hjælpe, hvis vi appellerer til deres følelser.
Kabru virkede interesseret i monstermad.
Det er alt, jeg kan komme på lige nu.
Det er noget af en liste.
Men vi er ikke nok til at spise hele dragen.
Jeg ville ønske, vi også havde en hær.
Men i det mindste
har vi klare mål nu.
For det første befrier vi Den Bevingede Løve fra labyrintens hjerte.
For det andet
neutraliserer vi, med løvens hjælp, den gale troldmands magt.
For det tredje
rekrutterer vi folk til at hjælpe os med at fortære Falins dragedele.
Jeg er pludselig optimistisk.
Det bliver et ekstravagant festmåltid.
Der er ingen hære i labyrinten.
Hvad er det for en kvalmende atmosfære?
Luften i labyrinten er gammel.
Mens I var derinde, gennemgik den endnu en stor forvandling.
En forvandling?
Du forstår det, når du ser det.
Det bliver en ubehagelig forvandling
for folkene bag os.
Spis ikke den slags!
Hvad er det for en larm?
Vandrende svampe.
Hvad med at bruge dem som garnering til en bøf
lavet af Falins dragedele?
Eller hvad med en gryderet i stedet?
-Suppen fra benene… -Stop det!
Det er ikke tid til at planlægge Falin-menuer!
Jeg er sulten.
Skal vi tilberede noget?
Jeg er enig!
Labyrintmad.
Spis eller bliv spist.
Der er intet hierarki.
At spise er et privilegium for dem, der lever.
Labyrintmad.
Åh, labyrintmad.
FORTSÆTTES…
Tekster af: Tine Gietema-Jensen