‎- Coborâți? ‎- Coborâm rapid.
‎- Probleme în zonă? ‎- Nu.
‎Gata de aterizare.
‎Totul e în regulă.
‎Centrul Northwell, ‎Sky One decolează din Southside,
‎în drum spre Universitatea North Shore, ‎prin rondul South Shore.
‎Samara, te mai doare pieptul?
‎Samara, ai nevoie de analgezice? Da? Bine.
‎O să-ți dăm morfină.
‎Uneori, morfina provoacă și greață, ‎așa că îți dăm și Zofran.
‎Samara, cum te simți? Samara? Nu răspunde.
‎Trebuie să acționăm. I-a scăzut tensiunea.
‎Electrocardiograma e liniară.
‎Vrei să... Mike, îi facem defibrilare.
‎Bine.
‎- Samara? Nu răspunde. ‎- Încarc.
‎- Bine, dă-i drumul. ‎- Încarc.
‎- Liber la mine și la tine. ‎- Liber!
‎Șoc livrat.
‎- Ritm... ‎- Verifică pulsul. E foarte lent.
‎Nu simt pulsul.
‎Bine, dă-te! Îi fac compresii pectorale.
‎Unu, doi, trei, patru, cinci, ‎șase, șapte, opt, nouă, zece...
‎- Gata pentru șoc. ‎- Bine.
‎- Liber? ‎- Liber.
‎Șoc livrat.
‎- Puls ușor. Foarte slab. ‎- Și eu simt.
‎EKG-ul era nasol. Știam că se va întâmpla.
‎Oxigenul scade. Ajut-o să respire.
‎- Gata. Cât mai avem, Mike? ‎- Cinci minute.
‎Tot nu răspunde, dar are puls.
‎A fost o simulare grozavă.
‎SERVICIUL DE URGENȚE
‎SPITALUL UNIVERSITAR NORTH SHORE
‎CENTRUL MEDICAL LENOX GREENWICH VILLAGE
‎Să mă ajute cineva! Ajutor!
‎EPISODUL 02 ‎CINE NU-I GATA
‎O să arunc toate lucrurile...
‎Fata asta nu are niciun control.
‎Dumnezeule!
‎E telefonul roșu.
‎E linia roșie. ‎E posibil să mai vină un caz.
‎Lenox Greenwich.
‎Am o femeie de 45 de ani, ‎suspectă de supradoză.
‎Respiră greu ‎și are concentrație de oxigen scăzută.
‎Sută la sută.
‎Echipa de stabilizare, ‎pentru resuscitare în cinci minute.
‎Care e numele dv. complet?
‎A avut convulsii în trecut.
‎A zis că își ia regulat ‎medicamentele și merge la psihiatru.
‎- Sunteți fumătoare? ‎- Da.
‎Ați avut COVID?
‎Nu? Sunteți vaccinată? Bine.
‎Parcă nu respiră.
‎Să ne mutăm la resuscitare. O intubez.
‎- Cred că sunt toxine de la droguri. ‎- Așa pare.
‎Aranjează sistemul de aspirație!
‎Medicamentele sunt pregătite? ‎Bine. Avem o venă bună?
‎Haideți să obținem ‎un grafic mai bun, vă rog.
‎Împinge! E intubată, ‎căile respiratorii sunt protejate.
‎Oxigenul e scăzut, probleme respiratorii.
‎- A intrat? ‎- Intră oxigen!
‎Intră oxigen!
‎I s-a schimbat culoarea.
‎- Dați-mi un tub NG repede! ‎- Da.
‎Mulțumesc.
‎Nu știu ce a fumat.
‎Unitatea de urgențe
‎e primul punct de contact ‎pentru mulți pacienți.
‎Nu vreau să te capsez fără să-ți spun.
‎După perioada grea a pandemiei,
‎vezi mult mai mulți oameni ‎care au nevoie de ajutor.
‎Avem un atac cerebral, ‎o să-l evaluez rapid.
‎Încă vedem pacienți care nu și-au revenit
‎după lipsa de atenție medicală ‎din timpul pandemiei.
‎Bună! Sunt dr. Macri, ce mai faci?
‎Echipa de pe ambulanță mi-a zis ‎că i-ai chemat azi.
‎- Da. ‎- Poți să mergi? Folosești un cadru?
‎Am un baston, dar dacă merg ‎de-aici până la pat, nu mai pot să respir.
‎Bine. De când se întâmplă asta?
‎- De vreo doi ani. ‎- Doi ani?
‎- De cât timp stai în casă? ‎- Patru luni.
‎N-ai ieșit în patru luni? Deloc?
‎- Nu. Nici pentru medicamente. ‎- Bine.
‎Încă mai vedem pacienți ‎aduși în stare gravă,
‎cu dezechilibre cauzate ‎de probleme suplimentare.
‎Respiră adânc. Inspiră și expiră.
‎În acest moment, la cineva atât de bolnav, ‎e vorba de viață și moarte.
‎Serviciul de urgență îl duce ‎la spitalul potrivit.
‎CENTRUL MEDICAL LENOX GREENWICH VILLAGE
‎ELICOPTER MEDICAL
‎- Unde e? ‎- Acasă.
‎- Alo? ‎- Salut!
‎Ești dezbrăcat?
‎Nu complet, dar se poate vedea câte ceva.
‎- Ia te uită! ‎- Te vedem.
‎- Parcă e generalul Zod din ‎Superman. ‎- Așa e.
‎Da!
‎- Îi zugrăvește camera. ‎- Da. Pe a ei mai întâi.
‎- Zugrăvești toată casa? ‎- Ce culoare?
‎Culori neutre. Nu rozul ăla de rahat.
‎Nu o faceți pastel?
‎- Nu. Tonuri de pământ. ‎- Culoarea nisipului.
‎Sunt entuziasmată!
‎Gata. Am plecat. Pa!
‎- Bine. Te iubesc! ‎- Și eu.
‎- Pa! ‎- La revedere!
‎E Leonidas.
‎Avem un pacient în Peconic ‎cu hemoragie gastro-intestinală.
‎Trebuie dus la Traumatologie, ‎la Spitalul South Shore.
‎M-a întrebat cineva ‎de ce fac asta, fiind gravidă.
‎Fiindcă vreau ca ea să știe ‎că poate face orice.
‎Știm cu toții riscurile inerente ‎ale zborului cu elicopterul.
‎Din păcate, am participat la un program,
‎în care am pierdut oameni ‎într-un accident de elicopter.
‎Să anulăm zborul?
‎- Nu. ‎- Negativ.
‎Dar am fost instruiți. Ne antrenăm mult
‎și învățăm încontinuu în această slujbă.
‎Am licență de asistentă ‎în mai multe state.
‎Trebuie să fiu paramedic ‎la nivel național.
‎Am două licențe diferite ‎de tehnician de urgențe.
‎Sistemul se asigură ‎că ești bine antrenat și capabil.
‎Îmi pun viața în mâinile piloților ‎și membrilor echipajului.
‎ELICOPTER MEDICAL
‎SPITALUL UNIVERSITAR NORTH SHORE
‎Pentru transplantul de rinichi ‎din dimineața asta,
‎are nevoie urgent de dializă.
‎- Bine, îl aducem sus. ‎- Da.
‎Chris e un tânăr domn care suferă ‎de glomeruloscleroza focală segmentară.
‎Rinichii săi se cicatrizează ‎și excretă multe proteine.
‎Problema e că, în cele din urmă, ‎rinichii încep să se oprească
‎iar pacienții trebuie să facă dializă.
‎Cazul lui Chris ‎a fost incredibil de dificil,
‎fiindcă, pentru dializă,
‎avea nevoie de un tub ‎introdus într-o venă mare din piept.
‎Chris a făcut o infecție de la tub,
‎care a dus la infectarea ‎valvelor cardiace.
‎A avut nevoie de două operații ‎pe cord deschis ca urmare a dializei
‎și fiindcă nu a putut primi un rinichi ‎destul de repede.
‎Bine, prietene!
‎- Ce operație facem, omule? ‎- Transplant de rinichi.
‎Drumul lui până la transplant
‎a fost mult mai dificil ‎decât al altor pacienți de-ai noștri.
‎Anestezie generală, da?
‎Noi, în Nassau, o să operăm.
‎Tu o să fii în Bahamas, tolănit, ‎cu un cocktail, privind oceanul.
‎- Ești fericit că scapi de dializă? ‎- Sigur că da.
‎- O să fie grozav. ‎- Mulțumesc, dle doctor.
‎Era vorba să-ți doneze sora ta? ‎Și nu s-a mai putut.
‎Îmi amintesc că ai fost dărâmat.
‎Atunci ai acceptat un rinichi ‎de la un pacient decedat?
‎Nu știam ce se va întâmpla.
‎Speram să fie bine, ‎dar mă așteptam să fie rău.
‎- Da. Ai parte de tot ce e mai bun. ‎- Așa e.
‎A scris pe Facebook.
‎Un donator anonim ‎a venit la centrul nostru.
‎N-a vrut să știe nimeni că donează,
‎și nici să se simtă Chris îndatorat.
‎Bine, am stabilit toate detaliile.
‎Ne vedem înăuntru în cinci minute.
‎- În regulă. Voi fi acolo. ‎- În regulă.
‎Am aflat că i-a fost partener ‎lui Chris în poliția din New York.
‎Au lucrat împreună mulți ani, ‎apărându-și reciproc viața.
‎Acum, partenerul său vine ‎să-i salveze viața.
‎John n-a vrut ca destinatarul ‎să știe cine îi dă rinichiul,
‎așa că am aranjat să fie complet separați.
‎Nu e o decizie ușoară.
‎Am vorbit cu el ‎despre posibilele complicații,
‎repercusiuni, rezultate, ‎pe termen scurt, pe termen lung...
‎E o operație, nu o plimbare în parc.
‎Și tot vrea să doneze.
‎Există un mic risc mic în cazul donației, ‎dar, din experiența mea,
‎asta n-a oprit pe nimeni ‎care voia să doneze.
‎Transplantul renal de la donator ‎e soluția pentru lipsa de organe.
‎Mii de oameni care fac dializă ‎așteaptă rinichi.
‎El e eroul zilei.
‎John, poți să te întorci pe o parte ‎ca să-ți ascult plămânii?
‎Bine.
‎- Ai dureri, John? ‎- Da!
‎De la 0 la 10, cât de mari?
‎Unsprezece.
‎- Bine. Unde? ‎- Mai ales la picioare.
‎La burtă, nu?
‎Nu. Dar mă doare și pieptul,
‎din cauza medicului care m-a apăsat ‎cât a putut zilele trecute.
‎- Ai fost resuscitat. Ești norocos. ‎- De-asta trăiești.
‎- Nu-l pot ajuta. Ridicați-l. ‎- Ridică-mă!
‎La dracu'!
‎- Vrei ceva sub cap? ‎- Da.
‎- Așa e mai bine? ‎- Da.
‎- Luăm asta și mergem... ‎- Doamne, ajută-mă!
‎- Aveți un Apache sus? ‎- Îți plac elicopterele?
‎- Da, îmi plac elicopterele. ‎- Și eu. Avem un Eurocopter 135.
‎Are rotor cu motor dublu.
‎- Drăguț! ‎- Da.
‎- Ai mai fost în elicopter? ‎- Nu.
‎Ca să vorbim cu tine, ‎trebuie să porți căști.
‎Microfonul trebuie ‎să fie foarte aproape de gură.
‎Air Force One, haideți!
‎O să te consider banana New Yorkului,
‎fiindcă ești învelit cu husa asta galbenă.
‎- Ai grijă, frate. ‎- Ai grijă, omule.
‎- John e curajos. ‎- E foarte calm.
‎- Să te faci bine! ‎- Mă întorc.
‎Nu trebuie să spui asta ‎când pleci de la spital.
‎Îmi pare rău.
‎Știu.
‎- Gata. Putem pleca. ‎- Totul e aranjat.
‎CENTRUL MEDICAL COHEN PENTRU COPII
‎Viața lui Josh e pe muchie. ‎E o situație foarte delicată.
‎Sperăm să-l putem opera în curând, ‎ca să vedem ce se întâmplă.
‎Are un drum foarte greu în față.
‎Vom lupta cât putem pentru acest tânăr.
‎Știm că e acolo. Creierul îi funcționează.
‎Nu e mereu așa.
‎E norocos că n-a fost atins la cap. ‎N-am fi putut face nimic.
‎Iau fiecare zi așa cum e.
‎Mă gândesc la prezent, nu la viitor.
‎Încerc să fiu puternică pentru el.
‎Sunt multe lucruri de asimilat.
‎Mama acestui tânăr ‎a venit la mine după aceea.
‎Cum să nu simți pornirea să o îmbrățișezi?
‎Violența armată nu iartă.
‎O decizie rapidă și gata. ‎N-o poți lua înapoi.
‎Suntem centru de traumatologie ‎pentru copii, vedem multe lucruri.
‎Suntem instruiți la un nivel foarte înalt ‎datorită resurselor disponibile
‎și modului de lucru al medicilor.
‎Chiar ne ocupăm de cele mai grave cazuri.
‎Vine transportul.
‎Copil de cinci luni, infecție severă ‎cu virus sincițial respirator.
‎Are și o afecțiune cardiacă.
‎Familia e în vacanță aici. ‎L-au adus azi-dimineață.
‎Starea lui s-a înrăutățit.
‎Trebuie dus imediat ‎la terapie intensivă neonatologică.
‎Să mergem!
‎E un copil de cinci luni ‎cu probleme cardiace anterioare.
‎A captat un virus sincițial. ‎Asta i-a înrăutățit problemele cardiace.
‎E foarte bolnav, ‎în stare critică în acest moment.
‎Copilul era la un alt spital.
‎Probabil că n-au mai putut ‎să gestioneze pacientul
‎și au simțit că acesta are nevoie ‎de îngrijiri pe care nu le puteau oferi.
‎Atunci ne-au contactat pentru transfer.
‎Am decis că ar fi benefic pentru copil ‎să vină la Cohen.
‎- E pregătit pentru ieșire? ‎- Da.
‎Trage-l înapoi.
‎Stai pe spate. Nu ridica capul.
‎- Împinge-l afară. ‎- Așa fac.
‎Mereu mi-a plăcut să am grijă de alții.
‎Am pus mereu mare preț pe asta.
‎Faptul că cineva se lasă pe mâna ta ‎într-un timp atât de scurt
‎e o experiență care te copleșește.
‎E un bărbat de 56 de ani ‎pe nume Jonathan Carr.
‎Are hemoragie gastro-intestinală.
‎Asta e a doua unitate de sânge ‎care i s-a administrat.
‎Și are o fistulă pe partea aceea.
‎Face dializă lunea, miercurea și vinerea.
‎A suferit un stop cardiac luni.
‎Cum respiri?
‎Respir foarte greu, din cauza... pieptului.
‎Vorbesc cu ei așa cum aș vrea ‎să se vorbească cu mama mea.
‎Știu cum e să las pe mâna cuiva ‎o persoană pe care o iubesc mult.
‎Mama a fost bolnavă acum cinci ani ‎și, din păcate, a murit.
‎Îmi amintesc cum a fost ‎să o încredințez cuiva.
‎Gata. Relaxează-te.
‎Ei o să aibă grijă de tine.
‎Un lucru mi s-a părut extraordinar.
‎Ar trebui să nasc
‎la o săptămână și ceva ‎după data la care a murit ea.
‎Nu cred că e o coincidență.
‎Cred că așa îmi spun ea și Dumnezeu:
‎„Nu va trebui să mai suferi așa.”
‎Îmi spun că mă voi reîntâlni cu ea, ‎dar într-un alt fel.
‎Probabil că n-o să fac o petrecere ‎pentru bebeluș înainte de naștere.
‎Nu vreau să-i împovărez pe ceilalți
‎și știu că mama ‎nu poate fi prezentă fizic.
‎Uneori, asta face ‎ca totul să fie mai greu.
‎Așa că, uneori e mai simplu să nu...
‎Să nu faci un anumit lucru.
‎Numai bine, domnule!
‎- Bine, mulțumesc. ‎- Cu plăcere.
‎- Faci urină? Faci pipi? ‎- Nu.
‎- Când ai făcut ultima dată? ‎- La naiba, nu-mi amintesc.
‎- Acum câțiva ani. ‎- Acum câțiva ani, ultimul pipi?
‎Vom scoate cateterul și o să mă urăști,
‎fiindcă de unde nu făceai deloc, ‎o să faci din două în două secunde.
‎E o problemă de dorit.
‎Bine, prietene, drum bun spre Bahamas!
‎Distracție plăcută! ‎După aceea, gata cu dializa.
‎Bine, puneți perfuziile ‎și să începem operația.
‎Sunt fiul unui nefrolog, ‎adică medic de rinichi.
‎Ora verificării, 11:09.
‎Când prietenii mei mergeau ‎cu tații lor la meciuri, la Jets,
‎eu mergeam în centre de dializă,
‎unde tata avea pacienți ‎cu boli de rinichi în faze terminale.
‎Îmi amintesc foarte clar o scenă. ‎Eram cu el în mașină,
‎iar el l-a sunat pe un pacient ‎și i-a spus că va face transplant.
‎Era foarte emoționat și entuziasmat.
‎Avusese grijă de acest pacient ‎aproape 20 de ani.
‎Mi-am dat seama în acel moment
‎că transplantul putea ‎să-i schimbe viața acestui beneficiar.
‎Mi-am zis: „Trebuie să fac asta.” ‎M-a prins.
‎SALA DE OPERAȚIE A DONATORULUI
‎Bine...
‎Suntem gata.
‎Facem nefrectomie laparoscopică ‎pe partea stângă.
‎Am identificat colectiv pacientul ‎după nume și data nașterii.
‎Nu sunt discrepanțe.
‎- Se confirmă? ‎- Confirmat.
‎Începem să expunem rinichiul. ‎Acesta e rinichiul.
‎Am mutat intestinul gros ‎și acum expunem rinichiul.
‎Rinichiul e înconjurat ‎de un strat mare de grăsime.
‎Operația de nefrectomie asupra donatorului
‎e singura operație din medicină ‎care nu e în beneficiul pacientului.
‎Nu e pacient, e o persoană sănătoasă.
‎Această operație sfidează ‎ceea ce am învățat la facultate,
‎„să nu faci rău”, ‎fiindcă e o operație care îi face rău.
‎Ai dona un rinichi unei rude?
‎Da!
‎Ai dona un rinichi unui prieten?
‎Nu cred.
‎- Cred că și eu la fel. ‎- N-ai dona unui prieten?
‎- Nu am prieteni. ‎- Credeam că suntem prieteni.
‎Cât e, 40? Perfect! ‎Oxigenul e între 87 și 90.
‎E mai bine ca înainte.
‎Stai să iau asta.
‎Avem un port în artera femurală stângă ‎pentru medicamente.
‎- Și o seringă de 10 mililitri. ‎- Bine.
‎Avem și o branulă la mâna dreaptă.
‎Țineți epinefrina la îndemână ‎pentru orice eventualitate.
‎Da.
‎Bine. Atât ne trebuie. ‎Sper să nu avem nevoie.
‎Trebuie să stabilim încă ceva.
‎Dacă i se oprește inima, ‎îl ducem la cel mai apropiat spital.
‎- Da. ‎- Bine.
‎Tensiunea crește.
‎Tensiunea e 66 cu 53. ‎Dioxid de carbon 17 cu 39.
‎Puls 109, oxigenul e mare, 88.
‎Ești conectat la rezervor? La ambulanță?
‎Îi pot face cinci mililitri.
‎De aici, Dan, am putea merge la Syosset, ‎care e un spital foarte mic.
‎Îți spun planul.
‎Bine.
‎Apoi, ar fi Plainview, puțin mai departe.
‎Altceva nimic. ‎Trebuie să ajungem la Cohen.
‎- Aici Pediatria. Cu ce te ajut? ‎- ‎Vin cu un copil bolnav.
‎Arată rău. E posibil ‎să am nevoie de Urgențe.
‎Te anunț în 15 minute.
‎Dacă i se oprește inima, ne oprim la voi.
‎Acum folosim balonul, ‎fiindcă nu-l putem ventila.
‎Poți să mergi puțin mai repede?
‎- Țineți-vă bine! ‎- Doamne...
‎Serios, ține-te. Conduce ca un nebun.
‎- Bună, sunt Donald! ‎- Spune.
‎Vino în spate în zece minute.
‎Pare să intre în stop cardiac.
‎Sunt sunat la miezul nopții ‎pentru niște organe disponibile,
‎apoi, din nou, la ora 2:00.
‎Mă întorc la culcare, totul e bine,
‎iar câinele se agită întruna...
‎S-a întâmplat ceva ‎cu prostata câinelui în toiul nopții.
‎Voia afară?
‎Între copii și câine,
‎parcă nimeni nu vrea ‎să se doarmă în casa Grodstein.
‎Să vedem ce fac.
‎Cred că am tras bățul scurt ‎la înțelegerea cu Grodstein.
‎E mare!
‎E rinichiul, nu ficatul, da?
‎Așa sper. Aici.
‎Nu e bine.
‎Ce s-a întâmplat?
‎O să fie greu să-l deschid.
‎În plus față de extracție.
‎În sala de operații...
‎Capsator.
‎...hemoragia e principalul risc ‎asociat donării unui rinichi.
‎Facem o operație laparoscopică, ‎minim invazivă,
‎lângă vase de sânge foarte mari.
‎Oricând atingi un vas, ‎poți produce o hemoragie.
‎Văd rinichiul.
‎Aspirație!
‎Haideți, repede. Trebuie să fim rapizi.
‎Uite, pulsează.
‎Pulsează și vine spre noi.
‎- Artera, nu cred... ‎- Unde?
‎- Exact acolo! ‎- Da.
‎Doar o ramură iese pe aici, ‎e mai mult acolo.
‎Foarfecă.
‎Apoi, punga Endo Catch.
‎Punga. Cea de 15? Poftim una de 15.
‎E de 15? Bine, de asta am nevoie. Ține.
‎Adu lumina pe masă.
‎Mărește presiunea la ser. Pune un balon.
‎- Și gheață. ‎- Stai...
‎Sună-l pe Winnick.
‎Bine.
‎Asistentă, o fașă aici.
‎SPITALUL UNIVERSITAR NORTH SHORE
‎CENTRUL MEDICAL LENOX GREENWICH VILLAGE
‎- Bună! ‎- Bună, ce faceți?
‎Deci ai antecedente de hipertensiune.
‎- Da. ‎- Îți iei medicamentele?
‎Le luam, dar în ultima vreme ‎am fost foarte ocupată și foarte obosită.
‎Am și adormit la volan.
‎- Doamne! ‎- Am adormit în multe locuri.
‎Ești de aici?
‎Nu. M-am născut în Alabama.
‎Alabama...
‎- Bine. Ai multe pe cap. ‎- Da.
‎Am vrut s-o las mai moale. ‎Am fost ocupată, am avut trei slujbe.
‎Acum trebuie să mă liniștesc ‎și să încerc să controlez totul.
‎- Ai trei slujbe fiindcă vrei... ‎- Să câștig bani.
‎- Pentru chirie? ‎- Da.
‎Bine. Am înțeles.
‎Situația e așa: ‎tensiunea ta e scăpată de sub control,
‎iar rinichii îți lucrează ‎la mai puțin de jumătate din capacitate.
‎Sunt lenți, ‎probabil din cauza hipertensiunii.
‎Nu vreau să-ți țin predici, ‎dar mai și fumezi.
‎Toate astea vor continua ‎să-ți afecteze rinichii
‎și vor menține hipertensiunea.
‎Dacă nu preiei controlul, ‎nu vei mai putea lucra,
‎nu-ți vei ajuta familia și nici pe tine.
‎Dacă rinichii nu-ți mai funcționează, ‎dacă nu-ți iei medicamentele,
‎nu-ți schimbi stilul de viață, ‎și nu faci nimic să-i ajuți,
‎o să ai nevoie de ceva numit dializă.
‎Se face de trei ori pe săptămână, ‎timp de câteva ore.
‎În timp, te încurcă foarte tare, ‎fiindcă îți ocupă mult timp.
‎E ca o slujbă.
‎Acum, o să mergi la Spitalul Lenox Hill.
‎Să sperăm că va fi o internare unică ‎și că o să putem...
‎Poți repara lucrurile. Chiar poți.
‎Am împlinit 35 de ani săptămâna trecută ‎și n-am sărbătorit,
‎așa că, prietenele mele mă duc ‎într-o excursie.
‎Nu știu unde, dar mă duc într-o excursie.
‎E o surpriză. Ai împlinit 35 de ani.
‎Ești foarte tânără. Mai ai mult de trăit.
‎E un suflet trist la 12, nu-i așa? ‎O știi? E foarte drăguță!
‎Are o grămadă de probleme. ‎Dai din una în alta.
‎Evident, nu are un stil de viață corect.
‎Practic, totul e problematic.
‎Nu are notă de trecere la nimic.
‎Dar e o femeie care muncește mult,
‎și încearcă să-și câștige traiul ‎într-un oraș ca New Yorkul,
‎ceea ce e dificil.
‎Dacă mi s-ar zice
‎că e posibil să fac ‎trei dialize pe săptămână,
‎aș zice: „Nici nu mă gândesc! ‎Mă ocup de asta, nu mai fumez.”
‎E ușor de zis, greu de făcut pentru unii.
‎Nu cred că a avut efect discuția, ‎dar sper că da.
‎Foarte bine.
‎Gata, am plecat.
‎Așa.
‎Totul e în regulă.
‎CENTRUL MEDICAL LENOX GREENWICH VILLAGE
‎CENTRUL MEDICAL COHEN PENTRU COPII
‎Am ajuns. Bravo.
‎Ne așteaptă Cardiologia la etaj?
‎Da.
‎Bine. Avem oxigen 84, ‎dioxid de carbon expirat 17 cu 40,
‎puls 113, tensiunea bună.
‎Perfuziile sunt în regulă, ‎avem medicamente de urgență.
‎- Toată lumea e de acord? ‎- Da.
‎- Bine. Bob, ia liftul, te rog. ‎- Bine.
‎I s-a dat dopamină, ketamină, ‎fentanil, bromură de vecuroniu.
‎- A fost dificil pe drum? ‎- Foarte dificil, da.
‎Ne-am pregătit pentru orice variantă.
‎La 21, în spate de tot.
‎De remarcat ‎elevația segmentului ST pe drum.
‎Asta ne-a deranjat pe toți.
‎- Ce vrei să faci mai întâi? ‎- Fac deja.
‎Ce faci după aceea?
‎Îți dau sonda de dioxid de carbon. ‎E o problemă.
‎Deconectăm două secunde.
‎- E deconectat, Don? ‎- Da, da.
‎Sunteți gata de ventilare? Să mergem.
‎În acel moment, ‎copilul acelui părinte e copilul meu.
‎Trebuie să fii extrem de atent ‎și să lucrezi cât mai bine.
‎De multe ori nu ai a doua șansă.
‎Intervenția ta poate salva o viață.
‎Îi place balonul. ‎Transportul nu i-a plăcut.
‎- Cred că e nevoie de balon. ‎- Balon?
‎Dă-mi balonul.
‎I s-a schimbat ritmul cardiac ‎în timpul elevației de segment ST.
‎Uneori, asta înseamnă hipoxie cardiacă.
‎Dacă inima ta e lipsită de oxigen, ‎se poate opri.
‎Nu i-am putut crește nivelul de oxigen.
‎- A scăzut la 44. ‎- Ce? Donald!
‎Da.
‎Vin și părinții. Sunt foarte drăguți.
‎Vorbesc engleză?
‎Bine. Asta e tot ce am pentru tine.
‎Încep și trecem în revistă după aceea.
‎Bună! Totul e în regulă, ‎ca ultima dată când l-ați văzut.
‎De obicei, când îi conduci, ‎vorbești puțin cu părinții,
‎le oferi puțină căldură, ‎ca să vadă că ești om, nu un robot.
‎Nu are dureri.
‎Stă confortabil. ‎E exact așa cum l-ați lăsat.
‎Rămâi aici sau ne lași singuri?
‎Treaba mea e ‎să transport pacienții la spital.
‎I-am zis soției că ești medicul principal.
‎Nu sunt. Sunt asistent. ‎Fac asta de mult timp.
‎- Am lucrat pe elicopter și avion. ‎- Ai fost grozav.
‎Am avut un bebeluș la TI acum patru ani.
‎Mi-am privit fiica ‎conectată la ventilator.
‎Știu cum e să fii ‎de partea urâtă a lucrurilor.
‎Vă rog, vreau doar să-mi salvați copilul.
‎E singurul meu copil și...
‎- Nu am cuvinte. ‎- Văd.
‎Sunt în vizită aici. Nu știu nimic.
‎Nu am nimic... Nu știu ce se întâmplă.
‎- Ești în locul potrivit. ‎- Ești foarte amabil.
‎Bine. Vom face totul pentru el.
‎- În regulă? ‎- Mulțumesc, domnule. La revedere!
‎Am patru copii.
‎Cea mică a stat două săptămâni ‎la neonatologie, la terapie intensivă.
‎Cele mai lungi 17 zile din viața mea.
‎Soția mea avea puțin lichid amniotic ‎și ni s-a spus că trebuie scos copilul.
‎A fost un mare șoc.
‎A ieșit, a plâns, dar știam ‎că nu era 100% perfectă.
‎După naștere, a fost intubată ‎și dusă la terapie intensivă.
‎Și...
‎Din asistent de transport la neonatologie,
‎m-am transformat în tată și...
‎Nu e o senzație plăcută.
‎Parcă-ți calcă un elefant pe piept ‎și nu poți face nimic.
‎Dar ea era deja acolo unde trebuia. ‎Resursele erau acolo.
‎Iar experiența mea ‎de hrănire a unor copii mult mai bolnavi,
‎a făcut să-mi fie mai ușor să o ajut.
‎Parcă toată cariera mea ‎mă pregătise pentru acel moment,
‎în care a contat foarte mult.
‎În viață, trebuie să fii pregătit ‎pentru neprevăzut.
‎Nu poți planifica mereu totul.
‎Stai pe linie. Taie doar pielea.
‎- Arată grozav. Îl coasem. ‎- Închid vena.
‎- Spune-i că-l iubesc și că arată grozav. ‎- Reperfuzia a mers bine.
‎- Poți decupla. ‎- Lasă-l jos acolo.
‎Aș fi vrut să spun
‎că rinichiul produce ‎o grămadă de urină acum.
‎Vasopresoarele sunt oprite.
‎Uite niște urină. Vine. ‎Se dezmorțește ceva mai greu.
‎De obicei, rinichii de la donatori vii ‎funcționează imediat.
‎Nu mai e nevoie de dializă, ‎fiindcă elimină potasiul acumulat.
‎Potasiul acumulat în sânge ‎e foarte periculos,
‎fiindcă poate opri inima.
‎Trebuie să-l ținem sub observație, ‎ca să ne asigurăm că nu crește potasiul.
‎Lasă mâna moale. Așa.
‎Trebuie să intrăm în sala de operație ‎în cea mai bună formă.
‎Trebuie să intrăm ‎în sala de operație pregătiți.
‎E foarte stresant pentru chirurg.
‎E foarte stresant ‎pentru cei din sala de operație.
‎Și trebuie să ne asigurăm ‎că minimizăm toate riscurile
‎pentru donatorul în viață.
‎Dar la final, e și mai satisfăcător,
‎fiindcă ai avut grijă de doi pacienți
‎și ai luat parte la transmiterea ‎unui cadou minunat, organul donat.
‎- Pa, John! ‎- Pe mai târziu!
‎Avem destul spațiu?
‎Se strânge urina. Ia te uită!
‎Timpul de umplere ‎a părții de jos a tubului e mai bun.
‎- O luăm noi. ‎- Aplauze anemice.
‎Intru.
‎Să vedem ce face donatorul.
‎Un rinichi obișnuit... Strânge pumnul. ‎Cam așa e un rinichi mediu.
‎Al tău a fost aproape așa.
‎- Serios? ‎- A fost mare.
‎A fost greu de extras. A durat mult.
‎Acum e implantat.
‎Iese din sala de operații ‎și totul arată foarte bine.
‎Îmi imaginez că te simți bine ‎când salvezi viața cuiva.
‎Nu e prima dată.
‎Așa e.
‎Cine mai trebuie să semneze?
‎Vrea cineva să semneze pe un câine? ‎Încă 15 minute!
‎Doamne! Au instrucțiuni?
‎Dai 80.000 de dolari pe școală, ‎și nu poți deschide...
‎Cum se face? Ce trebuie să fac?
‎- Nu mă ajuți. ‎- Ți-am zis: îndoaie...
‎- Vine în zece minute. ‎- Lucrați în echipă.
‎- Mai e una. ‎- Cineva s-o decoreze.
‎Trage banda!
‎Va fi așa de fericită!
‎E grozav!
‎- Mersi! Arată bine! ‎- Mai ales pompoanele.
‎Aducem cadourike la capătul mesei?
‎Bine, cred că a venit.
‎BEBELUȘULE!
‎Surpriză!
‎N-a strigat nimeni „Surpriză”? Haideți!
‎Bună! V-am surprins?
‎Kaitlyn vrea să te felicite.
‎- Petrecere reușită! ‎- Mulțumesc.
‎- Sper să-ți placă. ‎- Îmi place.
‎Toți au ajutat la decorat.
‎N-ați strigat. Sunteți groaznici.
‎N-am vrut să sperii copilul.
‎Nu să o sperii, doar să strigi „Surpriză”.
‎- Ce e asta? ‎- Nu e grozav?
‎Frățioare!
‎- Chiar așa! ‎- La naiba!
‎Nu e extraordinar?
‎MacKen, e nemaipomenit!
‎Ieri am făcut o ecografie.
‎Copilul era mititel acum trei săptămâni.
‎Tot mititică e.
‎Nu primește aportul nutritiv ‎de care are nevoie
‎din placenta mea.
‎Asta o va face să crească ceva mai încet.
‎- Măști de față! ‎- Pe bune?
‎Ce vremuri trăim!
‎E posibil să crească ‎mai repede afară decât în mine,
‎așa că medicii vor ‎să nasc înainte de termen.
‎N-ai glumit...
‎Asta e situația acum.
‎Doamne!
‎SALON PACIENȚI
‎Am reușit să produc urină.
‎N-am mai produs urină de câțiva ani.
‎Când am simțit că funcționează, ‎am rămas cu gura căscată.
‎Partenerul meu mi-a dat rinichiul.
‎A încercat să păstreze secretul,
‎dar am aflat când am fost ‎la ultima verificare
‎și i-am văzut numele pe documente.
‎Când i-am văzut numele, ‎am început să plâng.
‎Nu-mi venea să cred că John a făcut asta.
‎Dar el a fost mereu așa.
‎La început, m-a luat sub aripa lui,
‎m-a învățat multe, ‎m-a ajutat să devin un polițist mai bun.
‎Și...
‎Nu trebuia să facă asta. Nu era obligat.
‎Îi sunt foarte recunoscător.
‎Nu voiam să știe că-i dau un rinichi.
‎Treaba pe care o face el ‎și pe care o făceam amândoi...
‎Uneori începi să vezi lumea ‎puțin diferit din cauza...
‎din cauza furiei ‎pe care o înfrunți în fiecare zi,
‎M-am gândit ‎că ar fi un cadou frumos pentru el
‎dacă ar crede că un străin de pe stradă...
‎Nu trebuia să fie de la un polițist. ‎Putea fi de la oricine,
‎cineva care a vrut să facă un bine...
‎și i-a făcut lui un bine.
‎Îl știu pe Chris de ani buni ‎și știu că are o inimă de aur.
‎El trebuia să primească un rinichi.
‎S-a întâmplat că eu am putut să i-l ofer.
‎Ce faci?
‎- Salut, prietene! ‎- Dă-te jos din pat!
‎Vino aici, frate.
‎Acum suntem frați de sânge. ‎Nu mai scapi de mine.
‎Frați de rinichi.
‎Cum te simți?
‎Bine. Arăți bine. Cum merge?
‎Mă simt destul de bine.
‎Încă simt durere la locul operației și...
‎- Acolo mă doare și pe mine. ‎- Și sunt balonat.
‎Ai gaze până la umeri?
‎- Nu. ‎- Să vezi atunci.
‎- Bine. Arăți bine, omule. ‎- Și tu arăți bine.
‎Da? Dacă am nevoie de un ficat, ‎vin la tine, da?
‎Sigur, șefu'.
‎Fac orice pentru tine, bătrâne.
‎- Vin să te văd dimineață. ‎- Bine. Facem o plimbare împreună.
‎Bine, frate.
‎Daisy, oprește-te! Daisy!
‎Bine, capitolul 11. ‎Elliot, lași telefonul, te rog?
‎Da. Pun o alarmă.
‎De ce citim două minute?
‎- O grămadă mare... ‎- Nu uita de caca!
‎Bine, liniște.
‎Pe bune, mi-e greu. ‎O să-mi fie dor de tine.
‎- O să fii mămică! ‎- Așa e. Sunt foarte emoționată.
‎Da, aici dr. Grodstein.
‎- Pa! ‎- Ai grijă. Pa!
‎- Te iubesc! ‎- Și eu.
‎Și pe tine te iubesc.
‎Ambulanța 99, preiau un transplant ‎de la aeroportul Republic,
‎pentru Spitalul Universitar North Shore.
‎Am înțeles.
‎Dle doctor, spuneți-ne despre pacient.
‎Suferă de oboseală și icter. ‎S-a îngălbenit și s-a internat.
‎- Bine. Te gândești la autoimunitate? ‎- Da, cred că e ceva autoimun.
‎Subtitrarea: Dan Ilioiu