- Landningssätt? - Brant.
Miljööverväganden? Redo för landning.
Det ser bra ut.
Northwell Center, Sky Health One lyfter,
på väg till North Shore University via South Shore.
Samara, hur känns det?
Samara? Behöver du mer smärtstillande? Ja? Okej.
Vi ska ge dig morfin.
Ibland orsakar morfin lite illamående, så vi ska också ge dig Zofran.
Samara, hur mår du? Samara? Hon svarar inte.
Vi måste agera nu. Hennes blodtryck föll.
Hennes EKG är dött.
Vill du... Mike, vi använder defibrillatorn.
Okej.
- Samara? Inget svar. - Laddar.
- Okej, fortsätt. - Vi laddar.
-Är vi alla redo? - Jag är redo.
Chock utförd.
- Rytm och... - Kolla hennes puls. Den är långsam.
Jag känner ingen puls.
Flytta på dig. Jag ska ge henne kompressioner.
Ett, två, tre,
fyra, fem, sex, sju, åtta, nio,
10, 11, 12, 13, 14
- Var redo med defibrillatorn. - Okej.
- Redo? - Ja.
Chock utförd.
- En svag puls. - Jag känner också den.
Hennes EKG var kört. Jag visste att det skulle hända.
Syremättnaden sjunker. Hon måste få två inblåsningar.
- Okej. Hur länge, Mike? - Fem minuter.
Hon svarar fortfarande inte, men hon har en puls.
Det var en bra simulering.
Snälla, hjälp mig! Hjälp mig!
Jag ska kasta alla jävla saker.
Den här tjejen! Hon är så utom kontroll.
Herregud.
Okej, röd telefon.
Det är vår nödtelefon. Ett nytt fall på väg in.
Lenox Hill Greenwich Village.
Jag har en 45-årig kvinna, misstänkt överdos.
Hon har ansträngd andning, låg syremättnad.
Hundra procent.
Teamet till återupplivning, fem minuter.
Vad heter du?
Hon har haft anfall förut.
Hon sa att hon tar mediciner och har kontakt med psykiatrin.
-Är du rökare? - Ja.
Har du haft Covid?
- Inte? - Nej.
Är du vaccinerad? Bra.
Hon får ingen luft.
Jag tycker vi går vidare. Jag intuberar henne.
- Jag tror att det är överdosen. - Ja.
Ställ in sugen åt mig.
Har vi mediciner redo? Vi har väl en bra infart?
Vi tar upp ett bättre diagram.
Tryck. Då är hon intuberad.
Syremättnaden är låg, hon har andningsbesvär.
- Gick den in? - Syre går in.
Syret är på gång.
Bra färgförändring.
- Får jag en NG-slang? - Ja.
Tack.
Jag vet inte vad hon rökte.
Akuten är en av de första resurserna för många patienter.
Jag vill inte trycka utan att säga till.
Efter den värsta delen av pandemin
ser man en mycket mer uttalad grupp av människor i nöd.
Vi har en strokevarning, så jag ska utvärdera honom.
Vi ser definitivt patienter som inte har återhämtat sig från
den medicinska ouppmärksamheten under pandemin.
Hej! Jag är dr Macri, hur mår du?
Ambulanspersonalen sa att du ringde efter ambulans idag.
- Ja. - Kan du ta dig fram med...
- Använder du rullator? - Jag har en käpp,
men går jag härifrån till sängen får jag andnöd.
Hur länge har det här pågått?
- Ett par år. - Två år?
Syremättnaden är låg.
Hur länge har du varit i lägenheten?
Fyra månader.
Har du inte lämnat din lägenhet på fyra månader?
- Nej. Inga mediciner eller nåt. - Okej.
Vi ser fortfarande patienter som är väldigt sjuka,
som förmodligen bara försämrades med ytterligare problem.
Ta ett djupt andetag. In och ut.
I nuläget, om någon är så sjuk, handlar det om liv och död.
Ambulansen tar dem till sjukhuset de behöver.
- Var är han? - Hemma.
- Hallå? - Hallå?
Är du naken?
Inte helt naken, men de får se nåt extra.
- Och titta på dig! - Se på dig.
Som general Zod i Supermannen.
Jag vet.
Ja!
- Han målar hennes rum. - Ja. Hennes rum först.
- Gör du hela huset? - Vilken färg?
Hon får neutrala färger. Det blir inte rosa.
Gör du inte pastellfärger eller nåt sånt?
- Nej. Jordiga färger. - Vi har Yuma Sand.
Jag är så spänd!
Okej. Jag går nu. Hej då.
-Älskar dig. - Jag älskar dig också.
Hej då.
Vi ses!
Han är Leonidas.
SkyHealth, vi har en blödning i Peconic. En magblödning.
Behöver transport till South Shore-sjukhusets traumacenter.
Nån frågade mig
varför jag fortsätter jobba fast jag är gravid.
Jag vill att hon ska veta att hon kan göra vad som helst.
Vi vet alla risken med att vara i en helikopter.
Tyvärr har jag varit med om
att vi har förlorat folk på grund av en helikopterkrasch.
Ska vi ställa in?
- Nix. - Nej.
Men vi har tränats. Det är mycket träning
och fortlöpande utbildning i det här jobbet.
Jag har tillstånd för flera delstater.
Jag måste vara en nationellt registrerad akutvårdare.
Jag har akutvårdarlicens för två delstater.
De ser till att man är vältränad och kapabel.
Jag litar helt på våra piloter och besättningsmedlemmar.
Njurtransplantationspatienten i morse måste omedelbart få dialys.
- Okej, vi tar upp honom. - Ja.
Chris är en ung man som har en sjukdom som kallas FSGS,
som gör att hans njurar blir ärrade och utsöndrar mycket protein.
Problemet med det är att njurarna till slut börjar stänga av
och patienten måste få dialys.
Chris fall har varit otroligt svårt.
För att få dialys
behövde han en venkateter i en stor ven i bröstet,
och Chris fick en infektion i katetern,
som ledde till infektion i hjärtklaffarna.
Så han behövde två hjärtoperationer, allt på grund av dialysen
och för att han inte fick njurtransplantationen snabbt nog.
Okej, min vän.
- Vad är det för operation? - Njurtransplantation.
Vägen för honom till transplantationen har varit mycket svårare
än en typisk patient.
Kom ihåg, allmän operation.
Vi är i Nassau och gör operationen.
Du är i Bahamas med fötterna uppe, tar en cocktail, tittar på havet.
-Är du glad att slippa dialys? - Ja, absolut.
- Du klarar det här. Okej? - Tack, doktorn.
Din syster skulle väl donera?
- Ja. - Och din syster passade inte.
Jag minns att du blev deprimerad.
Då gick du med på att få en njure från en avliden.
Jag visste inte vad som skulle hända. Jag hoppades på det bästa.
Jag väntade mig det värsta.
- Men du fick det bästa. - Ja.
Han la ut sitt meddelande på Facebook.
Till slut kom en anonym donator till vårt center.
Han ville inte att nån skulle veta om donationen
och ville inte att Chris skulle känna en tacksamhetsskuld.
Okej, så vi pratade om alla detaljer.
Vi ses där inne om fem minuter.
- Okej. Jag kommer. - Okej.
Vi fick reda på att han har varit Chris polispartner
och de har arbetat tillsammans i åratal för att skydda varandra.
Nu kommer hans partner att rädda hans liv.
John ville inte att mottagaren skulle få veta vem som gav honom njuren,
så vi ordnade att ha dem åtskilda.
Det här är inget lätt beslut.
Vi pratade med honom om alla komplikationer,
konsekvenser, resultat, kortvariga, långvariga.
Det är kirurgi, ingen promenad i parken.
Han vill ändå donera.
Det finns en liten risk med donationer, men enligt min erfarenhet
har det aldrig hindrat nån som vill donera.
Donatortransplantation är vägen ut ur organbristen.
Tusentals människor på dialys, väntar på njurar.
Han är faktiskt dagens hjälte.
John, kan du flytta dig lite så att jag kan lyssna på lungorna?
Okej.
- Har du ont nu, John? - Ja.
På en skala från 1 till 10, hur ont har du?
- Elva. - Tio är värst...
- Var har du mest ont? - I mina ben.
Har du ont i magen?
Nej. Jag har smärta i bröstet också,
eftersom läkaren tryckte så hårt på bröstet häromdagen.
- Du fick HLR. Du hade tur. - Det är därför du lever.
- Förlåt, jag kan inte hjälpa. - Få upp mig.
Fan också.
- Vill du ha nåt under huvudet? - Ja.
-Är det bättre? - Ja.
Vi fixar det här och flyttar den...
Gode Gud, hjälp mig.
- Har ni en Apache där uppe? - Gillar du helikoptrar?
- Ja, jag gillar helikoptrar. - Jag också. Vi har en Eurocopter 135.
Den har dubbla rotorsystem.
- Schyst. - Ja.
- Har du varit i en helikopter? - Nej.
För att vi ska kunna kommunicera måste du ha ett headset.
Den här mikrofondelen måste vara nära munnen.
- Air Force One, kom igen. - Jag tänker på dig som min New York-banan,
för du är inlindad i den här gula filten här.
- Ta hand om dig, broder. - Ta hand om dig.
John är mannen. De flesta är inte så lugna.
- Bli bättre, okej? - Jag kommer tillbaka.
Säg inte så när du lämnar sjukhuset.
Jag är så ledsen.
Jag vet.
- Vi kan starta. - Vi är klara.
COHENS BARNSJUKHUS
Joshs liv står på spel. Det är väldigt osäkert nu,
så förhoppningsvis kan vi få honom till operation snart.
Han har en svår väg framför sig.
Vi ska kämpa allt vi kan för den här mannen.
Vi vet att han är där. Hjärnan fungerar.
Så är det inte alltid. Han hade tur
att han inte blev skjuten där, för då kan vi inget göra.
Jag tar en dag i taget.
En dag i taget.
Jag försöker vara stark för honom.
Det är mycket att ta in.
Den unge mannens mor kom till mig efteråt.
Hur kan man låta bli att krama hans mor?
Vapenvåld är hänsynslöst.
Ett snabbt beslut och du kan inte ta tillbaka det.
Det här är ett barntraumacenter, så vi ser tillräckligt.
Vi är utbildade på en extremt hög nivå på grund av resurserna vi har,
våra läkare och hur de utbildar oss.
Vi tar bokstavligen hand om de sjukaste.
Transporten kommer.
En fem månader gammal bebis med svår RSV-infektion.
Han har en hjärtsjukdom.
Familjen är på semester och tog in honom i morse.
Hans tillstånd har försämrats.
Han måste genast till neonatala intensivvårdsavdelningen.
Nu åker vi.
En fem månader gammal bebis som konstaterats hjärtsjuk i sitt hemland.
Han har fått RSV, vilket har förvärrat hans hjärtproblem.
Så han är väldigt sjuk och i kritiskt tillstånd just nu.
Bebisen var på ett annat sjukhus.
Jag antar att de inte kunde hantera patienten,
och de kände att patienten behövde vård de inte kunde ge.
Så då kontaktade de oss för förflyttning.
Vi bestämde att barnet skulle till Cohens.
-Är han redo? - Ja.
Rulla ut honom.
Ligg ner där. Lyft inte upp huvudet.
- Tryck ut honom. - Ja.
Fortsätt.
Jag älskar att ta hand om andra.
Det har jag alltid gillat.
Att nån lägger all sin tillit till mig på så kort tid,
är en ödmjuk upplevelse.
Det här är en 56-årig man. Han heter Jonathan Carr.
Han har en magblödning.
Det här är den andra påsen blod som vi ger.
Han har en fistel på den sidan,
så han får dialys varje måndag, onsdag, fredag.
Han fick hjärtstillestånd på måndag.
Hur är andningen?
Det är väldigt svårt att andas för... mitt bröst.
Jag försöker prata med dem som jag vill att min mor ska bli tilltalad.
Jag vet hur det är att överlämna de jag älskar mest i andras händer.
Min mamma blev sjuk för fem år sen och tyvärr dog hon.
Jag minns hur det kändes att överlåta henne till nån.
Slappna av.
De tar väl hand om dig.
Jag tyckte det var så konstigt, för mitt nedkomstdatum
är lite mer än en vecka efter hennes dödsdatum,
och jag tror inte att det är en slump.
Jag tror att det var hennes och Guds sätt att säga:
"Du ska inte behöva lida så igen"
och att jag äntligen skulle återförenas med henne, men på ett annat sätt.
Jag tänker nog inte ha en babyshower eller nåt.
Jag vill inte belasta folk med sånt
och min mamma kan inte fysiskt vara närvarande,
och det gör det svårare.
Så... ibland är det lättare att inte...
...att bara inte göra det.
- Du är bara för mycket. - Lycka till, sir.
- Okej, tack. - Det var så lite.
- Blir det urin? Kissar du? - Nej.
- När kissade du sist? - Jag minns inte.
- För några år sen. - Kissade du sist för några år sen?
Vi tar ut katetern och du kommer att hata mig,
för du går från att inte kissa till att kissa varannan sekund.
Det är ett bra problem att ha.
Okej, min vän, ha en trevlig resa till Bahamas. Njut.
När du är klar slipper du dialysen.
Några katetrar går in och sen startar vi dansen.
Jag är son till en nefrolog, en njurläkare.
Tid för verifikationen, 11.09.
Så när alla mina vänner gick med sina pappor på Jets-matcher,
följde jag med till dialyscenter
och såg pappa ta hand om patienter med njursjukdom i slutstadiet.
Jag minns tydligt hur vi satt i bilen
och han ringde ett samtal till en patient
för att säga att de skulle få en transplantation.
Han blev väldigt känslosam.
Han hade tagit hand om den patienten i över 20 år.
Och då insåg jag
att transplantationen kunde förändra mottagarens liv.
Jag tänkte: "Jag måste börja med det här."
DONATORNS OPERATIONSSAL
Okej.
Vi är redo när du är det.
Vi gör en laparoskopisk nefrektomi på donatorns vänstra sida.
Vi har identifierat patienten med namn och födelsedatum.
- Bekräftat? - Bekräftat.
Nu börjar vi ta fram njuren. Här är njuren.
Vi flyttade tarmarna, tjocktarmen, och nu exponerar vi njuren.
Och njuren är omgiven av en stor kudde med fett.
Operationen av donatornefrektomin
är den enda operationen som inte görs för patientens bästa.
Han är ingen patient, han är frisk.
Så den här operationen går emot det de lär oss i läkarutbildningen,
att "inte skada", för det här är en operation som för med sig skada.
Skulle du donera en njure till en släkting?
Ja.
Skulle du donera en njure till en vän?
Jag tror inte det.
Så tror jag att jag också skulle tänka.
Inte till en vän?
- Jag har inga vänner. - Jag trodde att vi var vänner.
Fyrtio? Det är toppen. Vi har 87 till 90 syre.
Bättre än vad vi hade.
Håll i dig. Jag tar den här.
Vi har en kanyl i hans vänstra lår ifall att vi behöver.
- Och en 10 cc-spruta. - Okej.
Vi har också en PIV som är öppen i hans högra hand.
Om du har adrenalin, för säkerhets skull.
Ja.
Det är det enda vi kan behöva. Jag hoppas vi slipper.
Så nästa sak vi måste besluta...
Om han får hjärtstopp, ta honom till närmaste sjukhus.
- Okej. - Okej.
Blodtrycket försvinner.
Trycket är 66/53. Endtidalt 17, 39.
Pulsen är 109. Syremättnaden är hela 88.
-Är du kopplad till tanken? - Huvudtanken?
Jag kan ge en fem ml spruta.
Dan, vårt andra val kan vara Syosset,
som är ett väldigt litet sjukhus.
Jag berättar bara planen.
Okej.
Nästa steg är Plainview, lite längre bort.
Men i slutändan måste vi hamna i Cohen.
Pediatriska kliniken. Kan jag hjälpa dig?
Jag kommer med ett sjukt barn.
Ser svårt ut. Jag kanske måste stanna vid akuten.
Jag säger till om 15 minuter.
Om han får hjärtstopp, stannar vi hos er.
Han får luft med andningsballong eftersom han inte är intuberad.
Kan du köra lite fortare?
Håll i er.
Åh, herregud.
Nej, håll i dig. Hon kör som en galning.
Hej, det är Donald.
Kan ni komma till dörren om tio minuter?
Han verkar få hjärtstopp.
MOTTAGARENS OPERATIONSSAL
De ringer om organ vid midnatt och fler organ runt två på natten.
Jag fortsätter sova, allt är bra,
och hunden kan inte sluta att...
Nåt hände med hundens prostata mitt i natten.
Nej, måste han kissa?
Med barnen och hunden
är det som om ingen vill att nån ska sova i Grodsteins hushåll.
Låt oss se hur det går för dem.
Jag drog det korta strået i avtalet med dr Grodstein.
Wow. Den är stor.
Det är väl njuren, inte levern?
Hoppas det. Där.
Det är inte bra.
Vad är det?
Det blir svårt att öppna honom.
Över njurarna där jag har grönt.
I operationssalen...
Stapler.
...är blödning den största risken med att donera en njure.
Vi gör en laparoskopisk eller minimalt invasiv operation
på mycket stora blodkärl.
När man skadar ett blodkärl kan man få en blödning.
Jag ser njuren.
Får jag sugen, tack. Sug.
Vi måste vara snabba.
Du ser, den pulserar.
Den pulserar och kommer upp här.
- Hans artär, jag tror inte... - Var?
- Precis där du är. - Ja.
Det är bara en förgrening, du har mer av den här.
Ge mig saxen.
Sen tar vi Endo Catch-påsen.
Påsen. Vill du ha 15? Okej, här är en 15.
Är det 15? Det är allt jag behöver. Håll den.
Vänd lampan mot oss.
Lägg bordet bredvid. Häng en IV-tryckpåse.
- Och is. - Vänta...
Kan du ringa Winick?
Okej.
Syster. Fyra gånger fyra här borta.
- Hej. - Hej, hur är det?
Så du har högt blodtryck.
- Ja. - Tar du dina mediciner?
Jag brukade ta min medicin,
men på sistone har jag varit så upptagen och trött
och somnat bakom ratten i bilen.
- Herregud. - Jag somnar var som helst.
Och du är härifrån?
Nej. Jag kommer från Alabama.
Alabama.
- Okej. Du har mycket på gång. - Ja.
Jag försökte sakta ner.
Jag hade så mycket att göra, jag hade tre jobb,
så nu måste jag lugna ner mig
och försöka få allt under kontroll.
Har du tre jobb för att du försöker...
- Jag vill tjäna pengar. - Försöker du hålla dig flytande?
Ja.
Okej. Jag förstår.
Situationen är att ditt blodtryck är utom kontroll,
men dina njurar är också långsammare än steg 3 just nu.
De är långsamma och det är nog på grund av det höga blodtrycket.
Och jag vill inte läxa upp dig, men dessutom röker du.
Allt det där kommer att fortsätta att skada dina njurar
och ditt höga blodtryck.
Om du inte får det här under kontroll kan du inte arbeta
och hjälpa din familj och dig själv.
När dina njurar slutar fungera, hjälper ingen medicin,
inga livsstilsförändringar, inget hjälper dem,
och det slutar med nåt som kallas för dialys.
Det är tre gånger i veckan, flera timmar om dagen.
Med tiden är det väldigt utmattande, för det kräver mycket tid.
Det är som ett deltidsjobb. Du får åka upp till Lenox Hill.
Förhoppningsvis är det en engångsinläggning och vi kan...
Du kan få det att vända. Det kan du verkligen.
Jag fyllde 35 för en vecka sen och firade inte som jag ville,
så mina bästa vänner tar med mig på en resa.
Jag vet inte vart än.
Det är en överraskning. Så du fyller 35.
Du är ung. Du har mycket framför dig.
Hon är en sorglig liten själ på tolvan.
Hon är så rar.
Hon har så mycket på gång. Det är som ett ormbo.
Hon vill inte ändra på sin livsstil.
I princip allt som är dåligt.
Hennes betyg är IG hela vägen.
Men hon är också en hårt arbetande kvinna
som försöker hålla sig flytande i en stad som New York, vilket är utmanande.
Om nån sa till mig, om dina njurar ger upp så får du dialys tre gånger i veckan
skulle jag säga: "Jag ska ta hand om det här och sluta röka."
Det är lättare sagt än gjort för vissa.
Jag tror inte att jag förändrade nåt, men jag hoppas det.
Det är bra.
Okej, vi drar härifrån.
Sådär ja.
Okej. Det är bra.
Okej, vi klarade det. Så där.
Väntar kardiologiavdelningen på oss?
Ja.
Syresättningen är 84, endtidalt 17, 40,
pulsen är 113, blodtrycket är fint.
Vi har inga problem med droppet, vi har hjärtstoppmedicin.
- Hörde alla det vi sa? - Ja.
- Okej. Bob, håll hissen, tack. - Okej.
Han får dopamin, ketamin, fentanyl, bromid.
- Var det tufft? - Det var en tuff resa, ja.
Vi var beredda på det som kunde ske.
Tjugoettan, långt in.
Det är viktigt att notera en ST-höjning under transporten.
Det var det som störde oss alla.
- Vad vill du göra först? - Vi gör det redan.
Vad vill du göra sen?
Jag ska ge tillbaka kapnometern för det är alltid ett problem.
Vi kopplar ur i två sekunder.
-Är han urkopplad, Don? - Ja.
Är ni redo för att intubera?
I det ögonblicket är det mitt barn.
Man måste vara på topp när man jobbar,
för ofta får man inte en andra chans,
så ett ingripande kan rädda liv.
Han gillar andningsballongen men inte transporten.
- Vi måste nog använda andningsblåsan. - Får jag blåsan?
Han har haft en hjärtrytmförändring under en ST-höjning,
vilket ibland kan vara en hypoxisk hjärtinfarkt.
Om hjärtat berövas syre kan det stanna.
Problemet var att vi inte fick upp syremättnaden.
- Den sjönk till cirka 44. - Vad? Donald!
Ja.
Föräldrarna är på väg. De är trevliga.
Talar de engelska?
Okej. Det är allt jag har för dig.
Jag kan börja och sen granska.
Hej. Allt är okej. Inget har förändrats sen ni såg honom.
När man först informerar familjen
visar man att man är människa, inte en robot.
Men han har inte ont.
Han är bekväm. Han mår precis som när ni lämnade honom.
Stannar du här eller lämnar du oss?
Mitt jobb är att transportera patienter.
Jag sa till min fru att du är hans läkare.
Nej. Jag är sjukvårdare. Jag har gjort det här länge.
- Jag jobbar i helikopter och flyg. - Du gör ett bra jobb.
Mitt eget barn hamnade på intensiven så jag fick se min dotter i respirator.
Så jag förstår hur det känns för er.
Jag vill bara att ni räddar mitt barn.
Han är mitt enda barn och...
- Jag kan inte tala. - Jag ser det.
Och jag är här på besök. Jag vet ingenting,
jag har inget att... Jag vet inte vad som händer.
- Ni är på rätt ställe. - Det är skönt.
Okej. Vi ska göra allt för honom.
- Okej? - Tack, sir. Hej då.
Jag har fyra barn. Min senaste dotter var på barnintensiven i två veckor.
Det var de längsta 17 dagarna i mitt liv.
Min dåvarande frus fostervatten var lågt och de sa att barnet måste komma ut.
Det var en stor chock. Hon kom ut och skrek,
men jag visste att hon inte mådde bra.
Hon togs omedelbart iväg efter födseln till intensiven, i respirator.
Och du vet...
Jag gick från att vara neonatalvårdare till pappa och...
Det är ingen bra känsla.
Som att en elefant trampar en på bröstet och man kan inte göra nåt.
Men hon var där hon behövde vara.
Resurserna fanns där.
Och min erfarenhet av att mata mycket sjukare barn
gjorde det lättare för mig att hjälpa henne.
Min karriär förberedde mig på den händelsen
och det gjorde skillnad.
Sånt är livet, att vara beredd på det som händer.
Man kan inte alltid planera för allt.
Håll dig på linjen. Skär bara lätt.
- Det ser bra ut. Suturer nu. - Stänger venen nu.
- Säg att det ser bra ut. - Reperfusionen gick bra.
- Du kan stänga av. - Kan du släppa ner den där borta?
Jag hade velat ringa och säga
att den här njuren gör mycket urin just nu.
Vi har tagit bort medicinen.
Och titta, det finns lite urin. Den kommer. Den är lite långsam bara.
När det gäller donatornjurar, om njuren genast fungerar
behöver man inte dialys, för den gör sig av med det kalium
som samlas i blodet.
Kalium i blodet är superfarligt, för det kan leda till att hjärtat stannar.
Vi måste ha koll på det efter transplantationen,
så att kaliumet inte blir högt.
Slappna av i handen. Bra.
Vi måste vara på topp i operationssalen.
Vi måste gå in i operationssalen helt förberedda.
Det gör det väldigt stressigt för kirurgen.
Det gör det stressigt för operationsteamet.
Och vi måste verkligen se till att vi minimerar risken
för den levande donatorn.
Men i slutändan är det tacksamt,
för man har tagit hand om två patienter
och har fått delta i överföringen av en fantastisk gåva.
- Hej då, John! Hej då! - Vi ses.
Tillräckligt med rum?
Vi bygger upp mer urin. Titta där.
Påfyllningstiden längst ner i slangen, lite bättre. Lite.
- Vi tar det. - Långsam applåd.
Jag kommer in.
Vi går till donatorn.
En genomsnittlig njure är knytnävsstor.
Din var nästan så här stor.
- Verkligen? - Den var stor.
Så den var svår att ta ut. Det tog lång tid.
Den är transplanterad nu.
Han kommer ut från operationssalen och allt ser bra ut.
Det känns säkert bra att rädda nåns liv.
Det är inte första gången.
Ja.
Vem mer ska skriva på kortet?
Vill nån skriva? Femton minuter till.
Herregud. Kommer de med instruktioner?
En 80 000-dollars utbildning och kan inte öppna...
Berätta. Vad ska jag göra?
- Du hjälper mig inte. - Jag säger ju, det är...
- Hon kommer om tio minuter. - Teamwork.
- Det är en till blomma. - Nån måste övervaka det här.
Dra i tejpen.
Hon kommer att bli jätteglad.
Det här är så fint.
- Tack! Det ser så bra ut! - Särskilt pompongerna.
Ska vi lägga presenterna på bordet eller så här?
Jag tror att hon är här.
Överraskning!
Ropade ingen "överraskning"? Kom igen.
Hej! Är du överraskad?
Kaitlyn vill att jag gratulerar dig.
- Glad babyshower. - Tack.
- Hoppas att du gillar det. -Älskar det.
De hjälpte alla till att dekorera.
Ingen ropade "överraskning". Ni är hemska.
Vi vill inte att bebisen ska flippa ut.
Jag sa inte att ni skulle skrämma henne.
Bara överraska oss.
- Vad är det? - Visst är det fint?
Herregud, älskling.
- Jag vet! - Herregud.
Visst är det fantastiskt?
MacKen, det är jättefint.
Jag gjorde ultraljud igår.
Och barnet var ganska litet för tre veckor sen.
Hon är fortfarande liten.
Hon får inte de näringsämnen hon behöver, från min moderkaka.
Det får henne att växa lite långsammare.
- Ansiktsmasker. - Allvarligt.
Wow, vilken tid att leva.
Hon kanske växer snabbare utanför än inom mig,
så de vill sätta igång förlossningen tidigare än jag väntade.
Du skojade inte.
Så det är där vi är just nu.
Herregud.
Jag kunde göra urin.
Jag har inte gjort urin på ett par år.
Sen kände jag att det funkade och det bara... wow.
Min partner gav mig sin njure.
Han försökte hålla det hemligt,
men jag fick veta det på den sista provtagningen
då jag såg hans namn på pappret.
När jag såg hans namn började jag gråta.
Jag kunde inte tro att John gjorde det för mig.
Men han har alltid varit sån.
När jag var nybörjare tog han mig under sina vingar,
lärde mig mycket, hjälpte mig att bli en bättre polis.
Och...
Han behövde inte göra det här.
Jag är verkligen tacksam.
Jag ville inte att Chris skulle få veta att jag gav honom en njure.
Jobbet vi... som han fortfarande gör och jag gjorde.
Ibland börjar man se världen lite annorlunda på grund av...
All ilska som riktas mot en varje dag,
och jag tänkte att kanske
det var en fin gåva till honom
om han trodde att det var en främling på gatan.
Det behövde inte vara från en polis. Det kunde ha varit från vem som helst
som ville göra nåt bra, och...
De gjorde nåt fint för honom.
Jag har känt Chris i åratal och jag vet att han har ett fint hjärta.
Hela poängen är att han får en njure.
Det råkade sig att det var jag som kunde göra det.
Vad gör du?
- Läget, kompis? - Upp ur sängen.
Kom igen, storebrorsan.
Nu är vi blodsbröder. Du blir inte av med mig.
Njurbröder.
Hur mår du?
Bra. Du ser bra ut. Vad händer?
Jag mår faktiskt rätt bra.
Jag har fortfarande ont i operationssåret och...
- Ja, det är där jag har ont. - Och svullen och gasig.
Har du fått gasbubblor i axlarna än?
- Nej. - Vänta på det.
- Okej. Du ser bra ut. - Du ser också bra ut.
Jaså? Om jag behöver en lever söker jag upp dig.
Absolut, brorsan.
Jag gör allt för dig.
- Jag kommer tillbaka imorgon. - Okej. Vi tar en promenad tillsammans.
Okej.
Daisy, stanna. Hej, Daisy!
Okej, kapitel 11. Men, Elliot, kan du släppa telefonen?
Jag ska bara ställa in ett larm.
Varför läser vi i två minuter?
- En stor hög... - Glöm inte bajset!
Okej, tyst.
Nej, på riktigt. Jag kommer att sakna dig.
Du ska bli mamma.
Jag är supernervös.
Ja, det är dr Grodstein.
Hej då. Okej. Hej då.
-Älskar dig! - Och jag dig.
Och jag älskar dig.
Medic 99, jag har en transplantationstransport
till North Shore University Hospital.
10-4.
Hej, doktorn. Berätta om patienten.
Hon är utmattad och är gul.
Hon blev gul och kom in på sjukhuset.
- Okej. Tänker du autoimmunt? - Jag tror att det är autoimmunt.
Undertexter: Ulrika Lindfors-Davis